Справа № 296/6451/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2021 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І. дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа Рада опіки та піклування Корольовського району при виконавчому комітеті Житомирської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, -

встановив:

20.07.2021 року до суду надійшла заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, яка підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У заяві заявники просять суд визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити опікуном ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Згідно зі ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» (заява № 44009/05) зазначив, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції, наголошується у рішенні ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11).

Конституційний Суд України у Рішенні від 1 червня 2016 року у справі № 2-рп/2016 зазначив, що недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод; хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, яким надається психіатрична допомога, мають право на особисту участь у судових засіданнях, висловлення своєї думки щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних із наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав.

Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, має право на особисту участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, така особа повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт із такою особою, а краще опитати її (за необхідності дистанційно, у режимі відеоконференції). Якщо на момент розгляду справи особа позбавлена волі як психічно хвора, суд має перевірити законність підстав позбавлення волі такої особи, щоб гарантувати права людини на свободу та справедливий суд.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.п.2, 10 ч.3, ч.4 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається за змісту заяви, заявники не зазначили місце проживання чи перебування фізичної особи, яку просять визнати недієздатною, поштовий індекс, її реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти та не надав копії заяви з додатками для ознайомлення особи, яку просить визнати недієздатною.

Також слід зазначити, що як зацікавлену особа зазначено - Раду опіки та піклування Корольовського району при виконавчому комітеті Житомирської міської ради із зазначенням коду ЄДРПОУ. Однак, перевіривши вказану юридичну особу за даними з відкритих джерел, з`ясовано, що за вказаним кодом зазначена зовсім інша юридична особа.

Відповідно до ч.3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Так, із заяви вбачається, що вона подана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У заяві ОСОБА_2 зазначає, що є членом сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , однак доказів зазначено суду надано не було, однак у прохальній частині просить суд визнати її опікуном.

Крім того, у поданих до суду матеріалах заяви відсутнє подання органу опіки та піклування щодо доцільності встановлення над ОСОБА_3 опіки і призначення ОСОБА_2 опікуном саме ОСОБА_3 , оскільки, відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Враховуючи зазначене, вважаю, що заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа Рада опіки та піклування Корольовського району при виконавчому комітеті Житомирської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна слід залишити без руху, оскільки, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (в даному випадку заяву) подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника) та надає йому строк на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 293, 294, 295, 296 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа Рада опіки та піклування Корольовського району при виконавчому комітеті Житомирської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна

- залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом семи днів з дня вручення заявнику копії даної ухвали.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177, 296 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду із такими ж вимогами.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. І. Драч