Єдиний унікальний номер 317/1227/20
Провадження № 2/317/52/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Борисенко Д.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача Жидкової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення коштів.

З урахуванням уточнень (т. 1 а.с. 183-189) позивач просить:

1) визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; земельну ділянку загальною площею 0,1494 га кадастровий номер :05:009:0202 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

2) поділити спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши право власності:

- ОСОБА_1 на 62 % домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 на 38/100 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 на автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_3 на легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_1 на 62/100 земельної ділянки кадастровий номер :05:009:0202, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 на 38/100 земельної ділянки кадастровий номер :05:009:0202, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що 16.03.2002 між нею та відповідачем Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 жовтня 2019 року на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Під час шлюбу за спільні накопичені кошти подружжям було придбано наступне майно:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами загальною площею 0,1494 га кадастровий номер :05:009:0202;

- автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи те, що автомобілі є неподільними речами, автомобілем «MITSUBISHI LANCER» користувався й користується відповідач, а автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo» користується позивач, ОСОБА_1 вважає за доцільне розділити автомобілі за фактичним користуванням. Враховуючи те, що вартість автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER» є більшою від вартості автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo» на 73628,00 грн., то дану різницю вартості автомобілів позивач просить відступити в рахунок частки житлового будинку.

Вартість будинку з урахуванням вартості частки з машини складає 192227,00 грн. В процентному співвідношенні це складає 62 % від площі будинку, що дорівнює 33,73 кв.м.

Крім того, 08.07.2019 між АТ «Альфа-Банк» та позивачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7151 за яким позичальник отримав кредит в розмірі 49768,95 грн. на купівлю мобільного телефону сину - ОСОБА_5 та мобільного телефону позивачу. Кінцевий термін повернення кредиту - 09.07.2022. Після припинення шлюбних відносин, починаючи з 14.08.2019, позивач самостійно виконувала зобов`язання за кредитним договором на загальну суму 27633,60 грн. Вищевказаний кредитний договір був укладений в інтересах сім`ї. Враховуючи те, що позивач самостійно сплатила вже більшу частину кредиту, вважає, що з відповідача на її користь необхідно стягнути 24884,50 грн.

24.06.2020 до суду надійшов відзив ОСОБА_3 в якому відповідач зазначив, що за час шлюбу ними були придбані: житловий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0202, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Він не погоджується із вартістю автомобіля «MITSUBISHI LANCER», оскільки його вартість складає 100320,11 грн. Також відповідач не погоджується з тим, що повинен сплачувати кредит у розмірі 49768,95 грн., який позивач отримала в АТ «Альфабанк» без його згоди. Кошти були витрачені не в інтересах сім`ї.

У відзиві відповідач просить задовольнити позов частково, розділити житловий будинок та земельну ділянку по 1/2 частині кожному, виділити йому у власність автомобіль «MITSUBISHI LANCER», виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», стягнути з нього грошову компенсацію у розмірі різниці вартості автомобілів, а в іншій частині позову відмовити.

У судове засідання з`явилась позивач ОСОБА_1 , яка спочатку позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Зазначила, що згоди на укладання кредитного договору відповідач не давав. Шлюбні відносини на її думку припинились з серпня 2019 року.

Представник позивача, адвокат Безрукова С.О., у судовому засіданні спочатку позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що у ньому викладені.

У судовому засіданні 18.03.2021 позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Безрукова С.О., зазначили, що позов підтримують частково, вважають за необхідне поділити житловий будинок та земельну ділянку по 1/2 кожному, оскільки різниця у вартості автомобілів вже компенсована відповідачем, кошти позивач вже отримала.

У судове засідання з`явився відповідач ОСОБА_3 , який зазначив, що усе майно, окрім кредитів, є спільною сумісною власністю. Висловив думку про необхідність часткового задоволення позову як зазначено у відзиві на позов. Він погоджується сплатити різницю у вартості майна.

Представник відповідача, адвокат Жидкова Л.І., у судовому засіданні висловила думку про необхідність часткового задоволення позову, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов. Зазначила, що відповідач погоджується із вартістю автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», але не погоджується із вартістю автомобіля «MITSUBISHI LANCER». Також відповідач погоджується сплатити різницю між вартістю автомобілів. Відповідач не давав згоди на придбання мобільних телефонів, кошти використані не в інтересах сім`ї, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила, що вона проживає по АДРЕСА_2 , її будинок знаходиться навпроти будинку ОСОБА_3 . ОСОБА_1 знає як сусідку, а ОСОБА_3 як її чоловіка. Коли прийшло літо та вони почали садити город, то вона питала у ОСОБА_3 чому він сам. Це було у травні 2019 року. Більше ОСОБА_1 не приїжджала. Лише пригнала автомобіль і сказала, що усе забирає. До ОСОБА_3 ходила не часто, зустрічалась з ними не часто. Коли ОСОБА_1 приїжджала, то відкрила ворота та грузила майно. Що саме грузила вона не бачила. Влітку 2019 року ОСОБА_1 вона не бачила жодного разу, дітей також не бачила. Бачила ОСОБА_1 у 2019 році влітку лише коли вона приїжджала та підняла крик за двором. Приїжджала поліція. ОСОБА_3 казав, що не буде з нею жити, адже ОСОБА_1 цього не хоче. Це він розказував у травні 2019 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він проживає і за місцем реєстрації і по АДРЕСА_3 . В травні 3-4 дні на тиждень вони знаходяться у селищі. Дашковські є його сусідами, відносини у них добрі. Вони жили дружньо. Коли він від ОСОБА_3 дізнався про припинення шлюбних відносин, то казав йому, що треба налагодити відносини. Це ж він казав і ОСОБА_1 коли бачив її. Вони з дружиною садили помідори приблизно в середині травня 2019 року, на початку двадцятих чисел. ОСОБА_1 сама, без ОСОБА_3 , посадила помідори, а їх ніхто не поливав. Він спитав у ОСОБА_3 чому не поливають помідори, на що той відповів, що вони не проживають разом. Автомобіля «Ланос» ОСОБА_1 також не стало. Він питав де автомобіль, на що ОСОБА_3 сказав, що автомобіль ОСОБА_1 , вона поїхала на ньому. Потім ОСОБА_1 бачив ще 2-3 рази. У першій половині серпня 2019 року ОСОБА_1 приїхала, поставила автомобіль у провулку. Приїхала щось забрати. У них відбулась розмова. Вона казала, що з ОСОБА_3 вони розсварились та вона живе у батьків. Одного разу вони зустрілись влітку 2020 року в магазині в селищі Кушугум. Вона розказала, що орендує квартиру у м. Запоріжжі. Казала, що працює в Запоріжжі, діти живуть з нею. За його враженням вона перестала проживати по АДРЕСА_1 , з кінця травня - початку червня 2019 року. У червні 2019 року він був випадковим свідком розмови, коли ОСОБА_3 казав ОСОБА_1 по телефону, щоб вона поверталась. Діти постійно по АДРЕСА_1 , не жили, але приїжджали на вихідні. З 12.03.2020 свідок вже постійно проживає у селищі Кушугум. ОСОБА_3 бачить майже кожен день. Не бачив, щоб ОСОБА_1 поралась по господарству влітку 2019 року. На самому подвір`ї ОСОБА_3 він ОСОБА_1 також не бачив.

Вислухавши доводи сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Способи та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначаються ст. 71 СК України.

Під час здійснення поділу майна у судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 16.03.2002 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 знаходились у шлюбі з 16.03.2002.

У шлюбі у них народилось двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане 18.07.2002 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області), та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , видане 04.07.2011 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області).

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10.10.2019 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

За час шлюбу подружжям за спільні кошти було придбане наступне майно:

- житловий будинок загальною площею 54,4 кв.м з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі продажу від 12.06.2012, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., реєстровий номер 2849);

- земельну ділянку загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер :05:009:0202, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку (договір купівлі продажу від 12.06.2012, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., реєстровий номер 2853);

- легковий автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 );

- легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 ).

Житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль «MITSUBISHI LANCER» оформлені на ім`я відповідача, а автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos» - на ім`я позивача.

Оскільки той факт, що майно придбано за спільні кошти подружжя та є спільною сумісною власністю визнається як позивачем, так і відповідачем, у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, дана обставина з огляду на приписи ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Під час судового розгляду сторони дійшли згоди щодо вартості спірних автомобілів. Так, у заявах від 10.03.2021 позивач і відповідач зазначили, що погоджуються на те, що вартість автомобілів складає: «MITSUBISHI LANCER» - 119829,00 грн.; «ЗАЗ-Daewoo Lanos» - 69892,00 грн. (т. 2 а.с. 43-44).

При цьому у заяві від 18.03.2021 та у судовому засіданні 18.03.2021 позивач ОСОБА_1 підтвердила, що отримала від відповідача ОСОБА_3 різницю вартості автомобілів в сумі 25000,00 грн.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання щодо поділу житлового будинку та земельної ділянки суд виходить із того, що вони набуті сторонами за час шлюбу і презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу не спростована, тому житловий будинок і земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між колишнім подружжям в рівних частках.

Не спростована презумпція спільності права власності подружжя й на автомобілі. Вирішуючи питання щодо поділу автомобілів суд виходить із того, що сторони дійшли згоди щодо наступного способу поділу автомобілів:

- легковий автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 ;

- легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_3 .

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Під час судового розгляду сторони дійшли згоди щодо вартості спірних автомобілів, а відповідач ще на стадії судового розгляду сплатив позивачу різницю у вартості спірного майна.

Підстав відступати від запропонованого та фактично реалізованого сторонами способу поділу автомобілів суд не вбачає. Оскільки відповідач ще на стадії судового розгляду сплатив позивачу різницю у вартості автомобілів, то відсутні підстави стягувати з відповідача компенсацію, яка б дорівнювала різниці у вартості спірного майна.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 24884,50 грн., суд виходить із наступного.

Як встановлено судом, 08.07.2019 ОСОБА_1 отримала у АТ «Альфа-Банк» кредит у розмірі 49768,95 грн. для оплати за товар вказаний у специфікації від 08.07.2019, з кінцевим терміном повернення - 09.07.2022.

Самої специфікації позивач ОСОБА_1 до суду не подала, а лише посилалась у судовому засіданні на те, що за рахунок кредитних коштів придбала два мобільних телефони для себе та сина. Фактично належного підтвердження який саме товар придбавався позивачем за кредитні кошти у справі немає.

За змістом квитанцій від 08.08.2019, 06.09.2019, 01.11.2019, 04.12.2019 ОСОБА_1 сплачено в рахунок сплати заборгованості за кредитом грошові кошти на загальну суму 21533,60 грн. (без урахування комісії банку).

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 вказувала, що кредит вона виплатила самостійно у повному обсязі, проте доказів на підтвердження цієї обставини вона не надала.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

На переконання суду відсутні підстави стягувати з відповідача грошові кошти у сумі 24884,50 грн., оскільки отримані позивачем кредитні кошти не були використані в інтересах сім`ї.

Як зазначив у судовому засіданні відповідач, згоди на укладання кредитного договору він не давав і ніколи б не погодився на укладання кредитного договору на придбання коштовних мобільних телефонів.

У вступному слові позивач ОСОБА_1 підтвердила, що згоди на укладання кредитного договору відповідач дійсно не давав.

Підстав вважати, що кредитні кошти ОСОБА_1 були використані саме в інтересах сім`ї немає, оскільки відповідач ОСОБА_3 після укладання позивачем кредитного договору де-факто не набув жодних майнових прав на яке-небудь майно. Відповідач не мав та не має змоги користуватись майном, яке було набуто за рахунок кредитних коштів.

Укладаючи кредитний договір та придбаваючи за рахунок отриманих кредитних коштів певне майно, позивач діяла виключно на власний розсуд, без узгодження з відповідачем. Суд враховує й те, що на час укладання кредитного договору позивач та відповідач разом постійно не проживали. Хоча позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні неодноразово зазначала, що відносини на її думку остаточно припинились з серпня 2019 року, проте у цей же час вона вказувала, що до цього вона то проживала, то не проживала з чоловіком. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку, хоча детальних показань надати не змогла, проте безсумнівно вказала, що позивач ОСОБА_1 з літа 2019 року не проживала у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . На цю ж обставину вказав й допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 .

Посилання позивача та його представника на те, що показання свідка ОСОБА_12 брати до уваги не можна через те, що свідок навіть не впізнав позивача, суд вважає необґрунтованими. Дійсно, після того як свідок ОСОБА_12 був запрошений до зали судових засідань для допиту, він спочатку не впізнав позивача ОСОБА_1 , на обличчі якої знаходилась медична захисна маска, проте у подальшому він її впізнав, надав детальні показання.

Також суд враховує доводи представника відповідача, адвоката Жидкової Л.І., яка слушно вказала на те, що у разі, якщо позивач вважає, що кредит отриманий та використаний в інтересах сім`ї, то отримане за рахунок кредиту майно слід вважати спільною сумісною власністю та воно підлягає поділу. У цьому зв`язку суд зауважує, що позивач під час розгляду справи не просив поділити отримане за рахунок кредитних коштів майно та не надав належних доказів сплати кредиту у повному обсязі.

Урахувавши встановлені у судовому засіданні обставини, надавши у нарадчій кімнаті оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, стягнення коштів- задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно:

- житловий будинок загальною площею 54,4 кв.м з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер :05:009:0202, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку;

- легковий автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Поділити спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:

- житловий будинок загальною площею 54,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими спорудами - по 1/2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер :05:009:0202, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку - по 1/2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- легковий автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 ;

- легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку загальною площею 54,4 кв.м з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер :05:009:0202, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку;

- легковий автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», модель «Lanos», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку загальною площею 54,4 кв.м з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1494 га, кадастровий номер :05:009:0202, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку;

- легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2578 грн. 40 коп. (дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повне рішення суду складено 22.03.2021.

Суддя Д.І. Сакоян