У х в а л а

17 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 477/874/19

Провадження № 14-24 цс 21

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Штелик С. П.

розглянула заяву судді Гудими Дмитра Анатолійовича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до ОСОБА_2 (далі - страхувальник), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - страховик) про відшкодування шкоди

за касаційними скаргами позивачки та страховикана рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року і

в с т а н о в и л а:

у серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнень просила стягнути: зі страхувальника - 20 892,24 грн відшкодування майнової шкоди, 2 990 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, 9 050,00 грн витрат на правничу допомогу; зі страховика - 192 054,90 грн відшкодування майнової шкоди та 9 602,75 грн відшкодування моральної шкоди з урахуванням виплаченого страхового відшкодування.

27 грудня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково: стягнув зі страховика 9 049,13 грн відшкодування майнової шкоди, 452,47 грн відшкодування моральної шкоди, 45,03 грн витрат на правову допомогу, а зі страхувальника - 199 095,06 грн моральної шкоди та 942,32 грн витрат на правову допомогу.

30 квітня 2020 року Миколаївський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року у частині розмірів відшкодування шкоди та судових витрат змінив: стягнув зі страховика 190 950,86 грн відшкодування майнової шкоди, 9 547,53 грн відшкодування моральної шкоди та 4 525,00 грн витрат на правничу допомогу; стягнув зі страхувальника 20 892,24 грн відшкодування майнової шкоди, 190 000,00 грн відшкодування моральної шкоди та 4 525,00 грн витрат на правову допомогу.

У травні 2020 року страховик подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року у частині задоволених позовних вимог щодо страховика й ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

26 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою страховика та зупинив виконання судових рішень до закінчення касаційного провадження.

У червні 2020 року позивачка подала касаційну скаргу, у якій просить рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року скасувати повністю, а постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року скасувати у частині стягнення зі страхувальника 190 000,00 грн моральної шкоди й ухвалити у цій частині нове рішення, згідно з яким задовольнити позовні вимоги про стягнення зі страхувальника 2 990 000,00 грн моральної шкоди.

6 серпня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою позивачки.

3 лютого 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

25 лютого 2021 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями доповідачем у справі № 477/874/19 визначено суддю Гудиму Д. А.

16 березня 2021 року суддя-доповідач подав заяву про самовідвід у справі № 477/874/19. Мотивував так:

- він особисто знайомий із представницею страхувальника - адвокатом Семенюк Ольгою Григорівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15 листопада 2007 року № 873), яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 22 липня 2019 року. Впродовж певного часу вони разом були учасниками одних і тих самих освітніх проектів для адвокатів, у межах яких брали спільну участь, зокрема, і у неформальних заходах;

- 16 березня 2021 р. Семенюк О. Г. написала судді-доповідачу особисте електронне повідомлення, в якому підтвердила факт такого знайомства та висловила сумнів у тому, чи не є воно підставою для заявлення відводу;

- до отримання цього повідомлення суддя-доповідач не звертав увагу на те, хто саме є представником страхувальника у справі № 477/874/19.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що у задоволенні заяви судді-доповідача про самовідвід слід відмовити.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Питання про самовідвід судді може бути вирішене як до, так і після відкриття провадження у справі (частина перша статті 40 ЦПК України).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя-доповідач виявляє особисту упередженість щодо будь-якого учасника цього спору. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна підтвердити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді. Велика Палата Верховного Суду вважає, що немає фактичних даних, які можуть ставити під сумнів у цій справі безсторонність судді-доповідача. А сам по собі факт знайомства з представником однієї зі сторін навіть за умови, що цей представник самостійно у письмовій формі нагадав про таке знайомство судді-доповідачеві, не дозволяє виснувати, що існують об`єктивно виправдані побоювання у відсутності безсторонності вказаного судді. Тому за таких обставин підстав для задоволення заяви про самовідвід немає.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Гудими Дмитра Анатолійовича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року і постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:В. В. Британчук Г. Р. Крет
Ю. Л. Власов Л. М. Лобойко
І. В. Григор`єва К. М. Пільков
М. І. Гриців О. Б. Прокопенко
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
Ж. М. Єленіна І. В. Ткач
О. С. Золотніков С. П. Штелик