Справа № 194/947/20
Номер провадження № 2/194/80/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Соколової Ю.І.

за участю секретаря судового засідання - Коркіної Т.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Голіциної Г.Д.,

представника відповідача - адвоката Остапуля Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батка були: його дружина (мати позивачки) ОСОБА_4 , його син (брат позивачки) ОСОБА_5 та позивачка, як донька померлого. На день смерті батька вона постійно проживала разом з ним і її постійне місце проживання було зареєстровано також разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки на день смерті батька її постійне місце проживання було зареєстровано разом з батьком та вона мешкала разом з ним, позивачка прийняла спадщину, після його смерті. Відмову від спадщини вона не заявляла. Право на спадкування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_3 мали позивачка, як його донька, дружина померлого - ОСОБА_4 , син померлого - ОСОБА_5 , який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Кожен з них мав право на спадкування по 1/9 частки квартири АДРЕСА_1 , в тому числі і позивачка.

Мати позивачки - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встигнувши прийняти належну їй частку спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_3 . Після смерті батька позивачка постійно проживала з матір`ю - ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 . Жила з нею однією сім`єю, піклувалася за нею.

Після смерті матері позивачки - ОСОБА_4 , відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй за життя, на праві приватної власності та з 1/9 частки цієї ж квартри, яку вона не встигла прийняти після смерті ОСОБА_3 . До спадкоємців після ОСОБА_4 перейшло право на спадкування 4/9 частки вказаної квартири (1/3+1/9=4/9). Оскільки, заповіту мати не залишила, то після її смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її брат - ОСОБА_5 . Кожен з них мав право на 2/9 частки квартири, що залишилася після смерті матері (4/9:2=4/18=2/9). Після смерті її батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вона мала право на спадкування за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (1/9 після смерті батька+2/9 після смерті матері=3/9=1/3).

Її брат - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він не оформив свої спадкові права на майно, що залишилося після смерті їх батьків. Його дружина, відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка, в тому числі 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що за життя належала ОСОБА_5 на праві приватної власності та на 2/3 частки квартири, що залишилися після смерті її з ОСОБА_5 батьків, вказавши у своїй позовній заяві відповідачем не позивача, а Тернівську міську раду Дніпропетровсьокї області. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровсьокї області від 08 травня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволений, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року скасоване і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, якою є квартира АДРЕСА_1 , відмовлено. В зв`язку з постановою Дніпровського апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка набрала законної сили з дня її проголошення, правовий статус спірної квартири повернувся у первісний стан. Виходячи з цього, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 . Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_4 на 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 .

16 вересня 2020 року ухвалою суду було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року продовжено строк проведення підготовчого проваження в даній справі, за клопотанням позивача витребувано з Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09 грудня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні, за клопотанням відповідача витребувано з Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області спадкову справу, що заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 пояснила, що вона є дочкою померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ЇЇ батьки проживали разом у спірній квартирі, але після того, як батько захворів та йому ампутували ногу, вона разом із батьком переїхали до приватного сектору за місцем реєстрації її та батька в будинок АДРЕСА_2 . Після того, як помер батько, вона переїхала до квартири АДРЕСА_1 , де мешкала та була зареєстрована її мати. Мати хворіла і вона доглядала за нею. Матір померла, та вона залишилася разом із онуками мешкати у спірній квартирі. ЇЇ брат ніколи там не мешкав, проживав у м. Першотравенськ Дніпропетровської області. Вона доглядала за своїми батьками та ховала їх. Дружина померлого брата - ОСОБА_2 (відповідачка) ніякого відношенню до квартири батьків не має та не має право на частку в ній, яка належить позивачці по закону. Вона вчасно не зверталась до нотаріуса для прийняття спадщини після батьків, оскільки в неї важко хворіла дочка, яка згодом померла та у неї на утриманні залишилися малолітні онуки, вона є їх опікуном. Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача - адвокат Голіцина Г.Д. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, оскільки вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Надала суду усні пояснення, аналогічні тим, що містяться в письмових поясненнх, долучених до матеріалів справи в судовому засіданні 20 липня 2021 року.

Представник відповідача - адвокат Остапуля Н.П. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, оскільки вимоги не підтверджені жодними доказами.

Представник третьої особи до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В ході розгляду справи судом перевірялася інформація щодо наявних в спадкових справах чинних заповітів від імені померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Ухвалою суду від 07 червня 2021 року витребувані відповідні заповіти та інформацію щодо заповідачів. Проте, на час розгляду справи відповідної та вичерпної запитуваємої судом інформації, не надійшло.

Сторона позивача наполягала на закінченні розгляду справи, вказавши, що за життя ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 нікуди з м. Тернівка не віїжджали, весь час мешкали у м. Тернівка, майна за межами м. Тернівка не мали та заповітів за життя не складали. В спадкових справах міститься інформація щодо чинних заповітів, складених від імені інших осіб, які не є батьками позивачки, і це є співпадінням. До того ж, представник позивача послалась на приписи ст.ст. 1221, 1272 ЦК України, що місцем відкриття спадщини є м. Тернівка, інші особи, окрім брата позивачки після смерті батьків до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для прийняття спадщини не звертались.

Представник відповідача наполягала на відкладенні розгляду справи та посилалась на неможливість без отримання відповідних заповітів, зокрема, з Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області ухвалити законного та обґрунтованого рішення.

Суд дійшов висновку про закінчення з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами та вважає слушними доводи сторони позивача про те, що нормами чинного цивільного законодавства визначено поняття місце відкриття спадщини та строк, протягом якого спадкоємці повинні звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено, що до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та станом на зараз для прийняття спадщини ніхто, окрім померлого брата позивачки - ОСОБА_5 , не звертався, а тому для повного, всебічного та своєчасного розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, що зазначено у ч. 1ст. 1268 ЦК України.

В ч. 1 ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто неможе бути протиправно позбавлений цього права чи обмеженийу його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За нормами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 травня 2008 року та витягу КП «Тернівське БТІ» убачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , по 1/3 частці кожному (а.с. 11,12).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частці у праві спільної часткової власності у квартирі АДРЕСА_1 .

Станом на час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 02 червня 2008 року (а.с. 16, 121).

Разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за вищенаведеною адресою ( АДРЕСА_2 ) була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23 березня 1998 року по теперішній час, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 16).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про її народження та свідоцтво про шлюб (а.с. 9, 10).

Спадкоємці за законом закликаються до спадкування у порядку черговості. Черговість спадкоємців залежить від ступеня споріднення їх зі спадкодавцем. Відповідно до цивільного законодавства у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, батьки (в тому числі усиновителі), а також діти, що народилися після смерті спадкодавця. У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 за час життя заповітів не залишив, після його смерті спадкоємцями першої черги є: його дружина ОСОБА_4 , його син ОСОБА_5 та позивачка ОСОБА_1 та їм належить після смерті ОСОБА_3 по 1/9 частці в квартирі АДРЕСА_1 .

Зі спадкової справи видно, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до Тернівської державної нотаріальної контори звернувся син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 23 травня 2014 року. Свідоцтво про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом не видавалось (а.с.116-123).

Оскільки на день смерті батька ОСОБА_3 позивачка мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 та була в цьому домоволодінні зареєстрованою, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, за приписами якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, то ОСОБА_1 є такою, що фактично прийняла спадщину.

Відмову від спадщини ОСОБА_1 не заявляла, про що свідчить її заява до Тернівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька. Проте, постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори 06 листопада 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 з підстав пропуску шестимісчного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують постійне місце проживання зі спадкодавцем (а.с. 123).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, враховуючи оспорювання права власності позивача відповідачем, ту обставину, що позивач є таким, що фактично прийняв спадщину, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на 1/9 квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої матері позивачки, суд встановив наступне.

Як вже було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірна квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 по 1/3 частці кожному.

Мати позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 269 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала їй на праві приватної спільної часткової власності.

Статтею 1276 ЦК України передбачено, я кщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У зв`язку із чим, матері позивачки ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , якому належала 1/3 частка спірної квартири перейшла у спадок по спадковій трансмісії 1/9 частка квартири, яку ОСОБА_4 за час життя не встигла прийняти та оформити.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 до її спадкоємців перейшло право на спадкування 4/9 частки (1/3+1/9) квартири АДРЕСА_1 .

До кола спадкоємців померлої ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 1261 ЦК України, належать її діти: син ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_1 , кожен з яких мав право на 2/9 частки (4/9:2 =4/18=2/9) квартири, після смерті матері.

Зі спадкової справи Тернівської державної нотаріальної контори видно, що після померлої ОСОБА_4 заведена спадкова справа 05 вересня 2014 року за № 173/2014 на підставі заяви від імені сина ОСОБА_5 . З постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 03 листопада 2017 року видно, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_3 , з яким також мешкала його дружина ОСОБА_2 , а також прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_4 . Цією постановою відмовлено відповідачці ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про про право на спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю в неї правоустановчих документів на квартиру АДРЕСА_1 . Жодній особі свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не видавалось (а.с. 82-89).

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 вчасно до нотарільної контори для прийняття спадщини після матері ОСОБА_4 не звернулась та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем.

З постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 06 листопада 2017 року убачаєтьсяя, що державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 з підстав пропущення шестимісячного строку для звернення до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 89).

Разом з цим, згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Факт проживання позивачки разом із матір`ю ОСОБА_4 на момент її смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 підтверджується актом управителя багатоквартирного будинку КП «ТЖКП» від 10 серпня 2020 року, підписаний представником КП «ТЖКП» та сусідами (а.с. 17), а також поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є сусідкою з квартири АДРЕСА_4 . В квартирі АДРЕСА_5 проживали батьки позивачки ОСОБА_1. Коли батько захворів, йому ампутували ногу та він міг пересуватися лише на колясці, ОСОБА_1 забрала його до себе, оскільки проживала у приватному секторі. Він вже з будику ОСОБА_1 не повернувся і з того будинку його поховали. Перед його смертю, ОСОБА_1 також забрала до себе матір, а в квартиру переїхали дочка ОСОБА_1 з дітьми. Після того, як батько помер, ОСОБА_1 та її матір знов повернулися до квартири АДРЕСА_5 , оскільки тяжко захворіла мати. Мати недовго прожила після смерті чоловіка, приблизно пів року.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є сусідкою з квартири АДРЕСА_6 та вона знає, що після того як батьку ОСОБА_3 ампутували ногу, його дочка ОСОБА_1 забрала його до себе у приватний сектор. Згодом туда переїхала і матір ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Після смерті батька, ОСОБА_1 разом із матірю ОСОБА_4 повернулись до квартири, де разом і мешкали. Свідок зазначила, що її квартира поверхом вище і їй чутно було, як ОСОБА_4 кликала ОСОБА_1 , як стогнала, оскільки тяжко хворіла. Один раз заходила до них у гості та бачила, як там вже лежала хвора матір та ОСОБА_1 здійснювала за нею догляд. Вона бачила, як ОСОБА_1 ховала матір, її забирали з під`їзду.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_7 , є сусідкою ОСОБА_1 . Підтвердила, що після того, як батькові позивачки ампутували ногу, та він сів на коляску, ОСОБА_1 забрала його до себе у приватний сектор де мешкала. Після його смерті, вона переїхала до квартири та стала проживати там з матір`ю. Мати ОСОБА_4 дуже захворіла та ОСОБА_1 почала за нею дбати та доглядати. Вона це точно знає, оскільки приходила до них та допомагала ОСОБА_1 у догляді за матір`ю. ОСОБА_4 померла у квартирі. Брат ОСОБА_1 - ОСОБА_5 за батьками не доглядав, з ними не мешкав. В нього було три шлюбу, та він проживав за різними адресами.

З огляду на викладене, а також враховуючи приписи ст. 392 ЦК України, не визнання відповідачкою права позивача на частку у спадку, відмову державного нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із встановленим фактом постійного проживання позивачки на момент смерті разом із спадкодавцями, та враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи представника відповідача про те, що позовні вимоги не доведені належними доказами та факт постійного проживання позивачки зі спадкодавцями не підтверджений, суд вважає не спроможними та спростовуються матеріалами справи, зокрема, довідкою № 2687 про зареєстроване місце проживання позивачки з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16), актом КП «ТЖКП» про те, що ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 з березня 2014 року по день смерті матері ОСОБА_4 проживала з останньою за адресою: квартира АДРЕСА_1 (а.с. 17), витягом з фінансово-облікового рахунку квартири АДРЕСА_1 , з якого видно, що ОСОБА_3 був прописаний в цій квартирі з 12 лютого 1983 року по 02 червня 2008 року (а.с 121) та показами допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили, що на момент смерті батька ОСОБА_1 проживала з ним у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а після його смерті мешкала та доглядала за матір`ю у квартирі АДРЕСА_1 .

Також слід зазначити, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року визнано за ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_8 , ІПН НОМЕР_3 , право приватної власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого чоловіка ОСОБА_5 . Проте, зазначене рішення було скасоване апеляційною інстанцією 02 червня 2020 року, в позові ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 23-26), а відтак правовий статус спірної квартири повернувся у первісний стан, у зв`язку із чим, порушене та оспорюване право позивачки підлягає судовому захисту.

У зв`язку із задоволенням у повному обсязі позовних вимог, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_4 на 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , судовий збір в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістсот одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 липня 2021 року .

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Третя особа: Державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, юридична адреса: Дніпропетровська області, м. Тернівка, вул. Курська, буд. 12.

Суддя Ю.І. Соколова