Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1209/21

Провадження № 2/126/574/2021

"26" липня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позовні вимоги обгрунтовують тим, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в АДРЕСА_1 , по 1/2 частки кожному.

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , яка була прописана в їхньому будинку. 23.12.2014 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 виїхала у невідомому напрямку і місце її перебування їм не відоме.

Згідно довідки виданої Флоринською сільською радою 22.12.2020 року за № 11856 ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідачка хоча й зареєстрована у їхньому житловому будинку, проте втратила право на проживання як член сім`ї. Будь яких договорів найму (оренди) з відповідачкою вони не укладали. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, чим порушує їхні права як власників майна. Тому вони звернулися до суду із даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не явилися, надали через канцелярію суду заяви, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, справу просили слухати у їхню відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не явилася, причини неявки не повідомила. Відзиву, жодних клопотань від неї до суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в АДРЕСА_1 , по 1/2 частки кожному, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 236499083 від 11.12.2020 та за індексним № 236499272 від 11.12.2020.

Позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , яка була прописана в будинку позивачів як член їхньої сім`ї, що підтверджується довідкою виданою Флоринською сільською радою виданою 22.12.2020 за № 11856.

23.12.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 виданого 23.12.2014.

Також встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 в будинку позивачів не проживає, вона виїхала у невідомому напрямку і місце її фактичного проживання на даний час невідоме.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. У той же час, умови збереження житла за цивільним законодавством визначаються строками встановленими за згодою сторін, абсолютне право власності на житло не обмежується ні строками, ні територією.

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.»

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом заняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичною особою померлою».

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що оскільки факт відсутності відповідачки за місцем її реєстрації понад 1 рік встановлено, а визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивачів, як власників житла, важливе юридичне значення, позов слід задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Виходячи із вказаного, з відповідачки слід стягнути на користь позивачів сплачений ними судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. І. Губко