Справа № 712/7540/20
Провадження № 2/712/442/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Романенко В.А.
за участю секретаря Назаренко М.О.
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Об`єднаної житлової комісії Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1 з 05.08.1978 року по 16.11.1998 року безперервно проходив військову службу, що підтверджується витягом із послужного списку майора запасу. Вислуга календарних років становить 20 років 3 місяці.

За весь період служби і до цього часу він і його сім`я в складі 4 особи (він - ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_3 , онук - ОСОБА_4 ) не була забезпечена житлом по лінії міністерства Оброни України.

З 27 листопада 1994 року він перебував в загальній черзі військової частини НОМЕР_1 на отримання житла з складом сім`ї 4 особи за порядковим номером № 21.

Відповідно до наказу заступника Міністерства Оборони України - Командувача Сил протиповітряної оборони України № 0364 від 06.11.1998 року він звільнений з військової служби на пенсію за вислугою років служби (20 років і більше) п. 65 підпункт «з».

В 1998 року його було знято з квартирної черги. Оскільки про зняття з квартирної черги йому не було повідомлено, тому протоколом № 3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2003 року, ОСОБА_1 було поновлено в загальній черзі військової частини НОМЕР_1 на отримання житла.

Військова частина НОМЕР_1 була розформована.

На підставі рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 826 від 01.09.2006 року, він зі своєю сім`єю (склад 4 особи) став на квартирний облік на першочергове отримання житла та занесений на першочергову квартирну чергу з 13.10.2005 року, як офіцер, що перебував на військовій службі 20 років і більше. На сьогоднішній день вони перебувають на квартирній черзі за № 13.

В Золотоніській міській раді при черговій перереєстрації на його звернення була надана відповідь, що у власності комітету міської ради майно державного житлового фонду відсутнє, інше благо влаштоване житло також відсутнє і не може бути надане для проживання громадянам, які перебувають на квартирному обліку. Також йому було рекомендовано звернутися з даним питанням до житлової комісії військової частини, в якій проходив військову службу та перебував на квартирному обліку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 є правонаступником у питаннях обліку для поліпшення житлових умов військовослужбовців запасу розформованої військової частини НОМЕР_1 .

Після тривалих листувань з відповідачем, Міністерством оборони України з проханням зарахувати його як військовослужбовця, пенсіонера Збройних Сил України, на квартирний облік для поліпшення житлових умов, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він на даний час не є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 , а поновити на обліку у військовій частині НОМЕР_1 вони також не можуть, тому що в них в наявності є тільки протоколи та житлові справи з 2004 року і його облікова квартирна справа відсутня. Також у відповідях вказується, що для прийняття рішення об`єднаною житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 про зарахування на облік, йому необхідно надати ряд оригіналів документів та, зокрема, оригінал облікової справи військовослужбовця.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права на житло.

Відмовляючи у взятті на квартирний облік з тих підстав, що він не є військовослужбовцем Черкаського обласного військового комісара та вимога про надання додаткових документів, які повинні зберігатися в обліковій квартирній справі в діловодстві житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , є безпідставними та такими, що суперечать вимогам вищевказаного законодавства.

Просить визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно відмови взяти ОСОБА_1 з складом сім`ї 4 особи на квартирний облік як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою років служби 20 років і більше, який потребує поліпшення житлових умов.

Зобов`язати об`єднану житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути питання про взяття майора запасу ОСОБА_1 з складом сім`ї 4 особи на квартирний облік як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою років служби 20 років і більше, який потребує поліпшення житлових умов.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про взяття майора запасу ОСОБА_1 з складом сім`ї 4 особи на квартирний облік як військовослужбовця, звільненого з військової служби на пенсію за вислугою років служби 20 років і більше, який потребує поліпшення житлових умов.

Судові витрати по справі стягнути з відповідачів.

Під час розгляду даної справи відповідачі змінили назву, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 на Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки; Об`єднана житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 на Об`єднану житлову комісію Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю з підстав зазначених у відзиві.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року справі № 6-2139цс15 викладено правову позицію, відповідно до якої спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-14цс16.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 05.08.1978 року по 16.11.1998 року безперервно проходив військову службу, що підтверджується витягом із послужного списку майора запасу. Вислуга календарних років становить 20 років 3 місяці.

З 27 листопада 1994 року ОСОБА_1 перебував в загальній черзі військової частини НОМЕР_1 на отримання житла з складом сім`ї 4 особи (він - ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_3 , онук - ОСОБА_4 ) за порядковим номером № 21.

Відповідно до витягу з послужного списку про проходження служби вбачається, що відповідно до наказу заступника Міністерства Оборони України - Командувача Сил протиповітряної оборони України № 0364 від 06.11.1998 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за п. 65 підпунктом «з» (за власним бажанням).

В 1998 року позивача було знято з квартирної черги.

Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідань житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2003 року, поновлено в загальній черзі військової частини НОМЕР_1 на отримання житла ОСОБА_1 з складом сімї 4 особи з 27 листопада 1994 року за порядковим № 21.

В подальшому військова частина НОМЕР_1 була розформована.

На підставі рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 826 від 01.09.2006 року, занесено ОСОБА_1 на першочергову квартирну чергу з 13.10.2005 року, як офіцера, що перебував на військовій службі не менше, як 20 років (склад сім`ї 4 особи).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 зі своєю сім`єю (склад 4 особи) і на сьогоднішній день перебувають на квартирній черзі за № 13.

Виконавчим комітетом Золотоніської міської ради розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо надання компенсації на придбання житла та листом від 15.10.2019 року повідомлено про те, що постановою кабінету Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 7280 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» затверджено Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Для отримання грошової компенсації на житло відповідно до Постанови КМУ від 02.09.2015 № 728 рекомендовано звернутися до житлової комісії військової частини в якій проходив військову службу та перебував на обліку, як такий, що потребує житла.

З відповідей ІНФОРМАЦІЯ_1 на заяви ОСОБА_1 вбачається, що Черкаський обласний військовий комісаріат є правонаступником у питаннях обліку для поліпшення житлових умов військовослужбовців запасу розформованої військової частини НОМЕР_1 .

Для прийняття рішення об`єднаною житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 про зарахування ОСОБА_1 з сім`єю на облік військовослужбовців та членів сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при ІНФОРМАЦІЯ_4 необхідно надати: оригінал рапорту про зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 місто Золотоноша; оригінал протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 місто Золотоноша; оригінал облікової справи військовослужбовця, який перебуває на обліку для поліпшення житлових умов з документами, які необхідно було надавати до житлової комісії під час перереєстрації облікових справ в період з 01 жовтня по 30 грудня щороку з 2003 по 2012 рік.

Також зазначено, що ОСОБА_1 не має права бути зарахований на квартирний облік в зв`язку з тим, що не є військовослужбовцем Черкаського обласного військового комісаріату.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
На підставі статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

До рапорту додаються: довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги; інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі.

Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.

Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

На основі дефінітивних норм Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081, якою затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Інструкцією визначено, що житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Відповідно до витягу з послужного списку про проходження служби ОСОБА_1 звільнявся з військової служби в запас в 1998 році із Збройних Сил України за власним бажанням.

Керуючись статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пунктом 37 Наказу Міністра оборони України №20 від 03.02.1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», які діяли на момент звільнення позивача, а саме: «військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченнями штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла». Залишення на квартирному обліку осіб звільнених в запас за власним бажанням не передбачалося.

Постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015 року «Про деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» затверджено Порядок визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - Порядок), який установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Отже, дія Порядку поширюється на: військовослужбовців (діючих), які маючі, вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей: осіб, звільнених з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей; сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби; сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів.

В судовому засіданні представником позивача надано суду копію позовної заяви та апеляційної скарги та повідомлено, що у 2003 році ОСОБА_1 звертався з позовною заявою про визнання частково недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2003 року, зобов`язання надати квартиру та видати ордер на квартиру, однак рішенням йому було відмовлено.

З наданих представником позивача документів вбачається, що 17.06.2003 року рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (протокол № 4 від 17.06.2003 року) у зв`язку зі звільненням в запас «за власним бажанням» знято з квартирної черги при в/ч НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 згідно наказу МО України № 20 від 1995 року.

У 2003 році ОСОБА_1 звертався з позовною заявою про визнання частково недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2003 року, зобов`язання надати квартиру та видати ордер на квартиру.

Рішенням військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 12.11.2003 року було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні зазначеного позову.

Зі слів представника позивача військовим апеляційним судом Центрального гарнізону України рішення від 12.11.2003 року залишено без змін.

Зазначені факти в судовому засіданні визнавалися та не заперечувалися сторонами по даній справі, а тому не підлягає доказуванню.

Тобто, з 17.06.2003 року позивач знятий з квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 у звязку зі звільненням в запас за власним бажанням.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає що позов до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Об`єднаної житлової комісії Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: Романенко В.А.

Повний текст рішення суду виготовлений 22 березня 2021 року.