Справа № 194/591/21
Номер провадження 2/194/242/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколової Ю.І.,

при секретарі - Коркіної Т.С.,

представника позивача - Перерва В.Л.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської

міської ради - Салій І.В.,

представника третьої особи - ОСОБА_2 - адвоката Тарковської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , який мешкає разом із донькою в с. Кохівка Павлоградського району Дніпропетровської області та займається її вихованням. Щодо батька малолітнього ОСОБА_4 , то його відомості в свідоцтві про народження записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Малолітній ОСОБА_4 з 20 лютого 2019 року знаходиться під опікою ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що його матір - ОСОБА_1 на підставі ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року була взята під варту у зв`язку з оголошенням їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а в подальшому за вироком цього ж суду від 16 жовтня 2019 року - визнана винною у скоєнні злочину та позбавлена волі.

28 вересня 2020 року ОСОБА_1 звільнилася з місць позбавлення волі. У зв`язку з цим громадянка в службі у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради порушила питання щодо повернення їй на виховання малолітнього ОСОБА_4 . З даного приводу їй було надано консультацію та роз`яснені підстави, за яких можливо забрати сина.

10 грудня 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в присутності опікуна малолітнього ОСОБА_16 та його матері ОСОБА_1 , було розглянуто справу про можливість передачі їй хлопця для подальшого його виховання. Остання розповіла членам комісії про свої наміри жити в м. Дніпро, забрати на виховання ОСОБА_7 від її батька, а ОСОБА_8 - від опікуна. Доньку влаштувати до школи, а сина - до дитячого садочку, що знаходяться неподалік будинку, де вона на сьогоднішній день мешкає. В подальшому працевлаштуватися на роботу, аби мати можливість забезпечувати потреби дітей. За таких обставин вона попрохала не порушувати питання по позбавлення її батьківських прав та надала документи, з яких вбачалося наступне: громадянка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає в будинку АДРЕСА_2 . Згідно акту обстеження умов проживання, будинок обладнаний водо- та електропостачанням, опалюється електрообігрівачами. Для дітей виділено окрему кімнату, яка устаткована ліжками, письмовим столом та шафою. Зі слів громадянки дане домоволодіння належить її знайомому чоловіку, який знаходиться в місцях позбавлення волі. Договір оренди житла з ним не укладала, тож підтвердити законність перебування за вказаною адресою у неї не має можливості. На запитання чому вона не мешкає в квартирі, де зареєстрована, повідомила, що житло знаходиться в непридатному для проживання стані, до того ж відносно нього в Тернівському міському суді триває судовий процес за її позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Щодо доходів ОСОБА_1 , то вона повідомила, що живе за рахунок коштів, які їй дає батько ОСОБА_9 та брат ОСОБА_10 . До того ж вона з 27 жовтня 2020 року перебуває на обліку як безробітна в Дніпропетровському міському центрі зайнятості, працівники якого надають їй допомогу в пошуку роботи. Але дана інформація одразу ж була спростована директором Тернівської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Посадова особа надала довідку від 10 грудня 2020 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 знято з обліку по безробіттю 25 листопада 20-20 року у зв`язку з її відмовою від надання їй послуг служби зайнятості. Зі слів ОСОБА_2 , хлопчик за увесь час знаходження його під опікою ніколи не згадував матір, а дівчинка - хоча і знає про існування, але майже нічого про неї не пам`ятає. У жовтні місяці 2020 року, коли ОСОБА_1 звільнилася з місць позбавлення волі та приїхала їх навідати, діти не впізнали свою матір. Поспілкуватися з нею не змогли, оскільки жінка некоректно себе поводила та нецензурно висловлювалася на адресу бабусі. Після цього випадку ОСОБА_7 довго плакала, а ОСОБА_8 кілька днів поводився замкнуто та майже не розмовляв. На розмови ОСОБА_2 з дітьми щодо необхідності їх проживання з матір`ю дівчинка реагувала зміною настрою у негативний бік. За таких обставин члени комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернівської міської ради вирішили надати ОСОБА_1 строк до березня 2021 року для усунення нею причин, за яких неможливо повернути їй дітей на виховання. Її попереджено про порушення органом опіки та піклування питання про позбавлення батьківських прав у разі, якщо вона не працевлаштується, не матиме доходу, не вирішить житлове питання, не налагодить з дітьми контакт та не надасть документи щодо можливого їх влаштування до навчальних закладів за місцем перебування матері.

При підготовці службою у справах дітей документів по даній справі на чергове засідання у квітні місяці 2021 року вищезазначеної комісії стало відомо, що ОСОБА_1 так і не вирішила житлове питання й не працевлаштувалася. Окрім того, вона не спромоглася жодного разу з грудня 2020 року побачитися з дітьми, налагодити з ними контакт, надати матеріальної допомоги. У ході з`ясування думки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо повернення їх на виховання матері, діти категорично заперечили проти проживання з нею.

У зв`язку з вищезазначеним, комісія з захисту прав дитини дійшла висновку що ОСОБА_1 не спроможна на даний час виховувати та утримувати малолітніх сина та доньку. Вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки має реальну можливість виконувати їх, бо є дієздатною особою, яка може працювати й утримувати дітей, але не вчиняє відповідних дій. ОСОБА_1 , маючи достатньо часу, ні телефоном, ні очно не прагне спілкуватися з ними, не має бажання проявляти до них щонайменшої турботи. А її слова щодо намірів усунути причин, за яких вона не може забрати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до себе, є нікчемними, оскільки не містять реального підґрунтя. В зв`язку з чим просить суд позбавити громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

24 червня 2021 року ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні

Представник позивача в судовому засідання пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_1 матеріально не забезпечувала своїх дітей, не цікавилась їх здоров`ям, не спілкувалася з ними, діти не пам`ятають мати. Просить суд задовольнити позовні вимоги та позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідач у судовому засідання заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що на період коли була взята під варту та відбувала покарання у місцях позбавлення волі, її донька - ОСОБА_7 мешкала з батьком, а відносно сина - ОСОБА_8 , було призначено опікуна - його бабусю ОСОБА_2 . Під вартою перебувала 2,6 років. Після звільнення з місць позбавлення волі звернулась до служби у справах дітей щодо повернення їй дітей, так як хоче жити з ними та піклуватися про них. Їй було надано можливість зібрати відповідні документи, однак в стислі строки документи зібрати не встигла. На даний час вона працевлаштувалась офіційно, отримує заробітну плату, мешкає у Дніпрі в будинку, який запропонував її знайомий, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Представниками служби у справах дітей було складено відповідний акт про умови проживання за цією адресою. Коли вона приїхала до ОСОБА_2 , яка є опікуном ОСОБА_4 , то дітей їй не віддали. З батьком доньки ОСОБА_11 у неї неприязні відносини, а тому уникає з ним спілкування, щоб не було конфліктної ситуації, так як за вироком суду була засуджена до позбавлення волі по справі, де ОСОБА_5 був потерпілим. В зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради - Салій І.В. в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначила, що хлопець забув матір, так як коли ОСОБА_1 взяли під варту, йому було півтора - два роки. Мати не може налагодити контакт з дітьми та родичами, це викликає занепокоєння та сумніви щодо можливості їй повернути малолітніх дітей. В квартирі, в якій мешкає на даний час відповідачка, договір оренди не укладався, копія договору купівлі-продажу, яка надана відповідачем, не завірена належним чином, після того, як ОСОБА_1 була звільнена з місць позбавлення волі, контакт з дітьми вона не встановила та матеріальної допомоги їм не надає, станом здоров`я не цікавиться. В зв`язку з чим просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Тарковська Т.В. в судовому засідання підтримала позовні вимоги повністю, та зазначила, що відповідачка ОСОБА_1 грошової допомоги на утримання дітей не надавала та не надає, не намагається встановити контакт з дітьми після звільнення з місць позбавлення волі та всі необхідні та належні умови для дітей не створила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 жовтня 2014 року та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 липня 2018 року (а.с. 6, 7).

Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Щодо батька малолітнього ОСОБА_4 , то його відомості в свідоцтві про народження записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7-8).

Згідно довідки про склад сім`ї від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 разом з дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 було продовжено строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 20 грудня 2018 року включно (а.с. 11).

У відповідності до рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області № 270 від 21 листопада 2018 року, надано малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області № 34/015-19 від 20 лютого 2019 року про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 за місцем проживання опікуна ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_3 . Закріплено за малолітнім ОСОБА_4 право користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців (а.с. 14-17).

01 червня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с. 18-20).

Як убачається з довідки про звільнення серії ДНП № 08418, ОСОБА_1 28 вересня 2020 року звільнилася з місць позбавлення волі (а.с. 21).

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради із заявою щодо повернення їй на виховання малолітнього ОСОБА_4 (а.с. 22), в якій зазначає, що нею створені всі умови для нормального проживання дитини. Вона перебуває на обліку в Дніпровському центрі зайнятості. Поки не працевлаштувалась на роботу, матеріальну допомогу їй надає її батько ОСОБА_9 та її брат ОСОБА_10 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 03/4224 від 06 листопада 2020 року складеного головним спеціалістом Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради Мещеряковою Ю.В. та провідним спеціалістом Синиця О.О., на підставі заяви з метою обстеження умов проживання дітей ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , видно, що умови проживання задовільні. В будинку дотримуються санітарно-гігієнічних норм. Будинок облаштований всіма необхідними меблями, відсутнє газопостачання, опалення будинку здійснюється електрообігрівачами, в наявності водопостачання. Для дітей виділена окрема кімната, є ліжка для сну, стіл для навчання, шафа для одягу. ОСОБА_1 проживає за даною адресою без реєстрації (а.с. 23).

Згідно довідок № 1364 від 04 листопада 2020 року та № 486 від 10 грудня 2020 року, ОСОБА_1 була зареєстрована як безробітна в Дніпровському міському центрі зайнятості з 27 жовтня 2020 року без виплат допомоги по безробіттю та була знята з 25 листопада 2020 року по заяві про відмову від послуг служби зайнятості (а.с. 24, 25).

З довідки № 21 від 25 лютого 2021 року видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається у 1 класі КЗ «Новодачинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», заняття відвідує регулярно, забезпечена шкільним приладдям. Бабуся дівчинки завжди присутня на батьківських зборах, не байдужа до її успіхів у навчанні. Дівчинка завжди охайна і доглянута (а.с. 26).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує КЗДО «Пролісок» з 13 червня 2018 року і на даний момент зарахований до різновікової групи «Сонечко». Опікуном Саші з 20 лютого 2019 року є його бабуся - ОСОБА_2 , яка приводить і забирає дитину. Дитячий садочок дитина відвідує регулярно, завжди охайний та доглянутий. На протязі навчального року був відсутній по хворобі. За час відвідування садка, мати - ОСОБА_1 , жодного разу не з`являлася до дошкільного закладу, що підтверджується довідкою № 5 від 01 березня 2021 року (а.с. 27).

З акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4 від 26 лютого 2021 року, складеного начальником відділу у справах захисту дітей та соціального захисту населення виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Корощук Л.М., старостою сіл ОСОБА_12 , інспектором з соціальної роботи ОСОБА_13 на підставі щорічної перевірки з метою перевірки умов проживання дитини під опікою проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з якого убачається, що дитина мешкає в будинку з пічним опаленням, в будинок проведено водопровід, каналізація, гаряче водопостачання, в наявності є дрова, вугілля. Санітарний стан будинку добрий. Кімната для дитини облаштована необхідними меблями: ліжко, стіл, шафа, стілець. В наявності одяг для дитини, постільна білизна, іграшки, книги, продукти харчування (а.с. 28).

В листі управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради № 04/1185 від 15 березня 2021 року зазначено, що було запрошено ОСОБА_1 з метою надання роз`яснення щодо порядку поновлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідності підготовки документів (а.с. 29).

З акту з`ясування думки дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який складено начальником служби у справах дітей ОСОБА_14 , головним спеціалістом служби у справах дітей Перервою В.Л., в присутності батька дитини ОСОБА_5 , видно, що дитина ОСОБА_3 знає про існування матері, але нічого про неї не пам`ятає, бажає жити з батьком та бабусею (а.с. 31).

В акті з`ясування думки дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , убачається, що дитина свою матір не пам`ятає, жити з нею не бажає (а.с. 32).

Також надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно двох малолітніх дітей (а.с. 33-35).

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач по справі після звільнення з місць позбавлення волі не приймала участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, проте належних та достатніх доказів на підтвердження вказаних доводів не надає.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини.

Проте, суд приймає докази відповідачки, що ОСОБА_1 на даний час працює по трудовій угоді з 01 лютого 2021 року на ДП «Север» ТОВ «МФМ и К на посаді комірника, що підтверджується довідкою № 09 від 16 квітня 2021 року (а.с. 81), та отримує заробітну плату, яка складає 6500 грн. щомісячно (а.с. 93).

Як убачається з характеристики від 24 червня 2021 року, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , охарактеризована посередньо, громадський порядок не порушує (а.с. 82).

З листів директору КЗО «СЗШ № 26» ДМР та директору КЗО «СЗШ № 86» ДМР видно, що відповідачка ОСОБА_1 намагається влаштувати дитину ОСОБА_3 до дитячого закладу (а.с. 83-84).

Крім того, відповідачка в судовому засіданні зазначила, що на даний час мешкає у АДРЕСА_2 , договір оренди не укладала, оскільки власник будинку перебуває в місцях позбавлення волі. Однак на підтвердження цього, на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_15 , який є власником частки цього будинку, в якій зазначено, що він надає згоду на мешкання в цьому будинку ОСОБА_1 з її маленькими дітьми ОСОБА_4 , 2016 року народження та ОСОБА_3 , 2013 року народження (а.с. 56). Також надано до суду копію договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та копію паспорта ОСОБА_15 (а.с. 103-106). В подальшому обов`язково оформить орендні правоідносини.

Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що відповідач в міру своїх об`єктивних можливостей намагається забезпечити необхідний добробут дітей та виявляє інтерес до них. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідачки від виховання дітей, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.

При розгляді даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно звернулась до служби у справах дітей щодо повернення їй на виховання малолітніх дітей, офіційно працевлаштована, отримує заробітну плату, відповідач має бажання спілкуватися з дітьми і утримувати їх. Небажання спілкуватися з батьком дитини - ОСОБА_5 , суд розцінює як уникнення від конфліктів з ним, так як відповідач була засуджена вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 1 ст. 121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Потерпілим по даній справі був саме батько дитини - ОСОБА_5 , якому були спричинені тілесні ушкодження на фоні конфліктів. Таким чином, ОСОБА_1 свідомо уникає будь-яких суперечок з ОСОБА_5 , а представник позивача не надала належних та допустимих доказів винної поведінки або свідомого нехтування батьківськими обов`язками відповідача щодо дітей, а також доказів вжиття щодо відповідача заходів реагування з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Отже, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав позивачем не надано.

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільних дітей, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Верховний Суд у справі № 243/13192/19ц від 15 квітня 2021 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Попередивши ОСОБА_1 про необхідність належного виконання нею батьківських обов`язків та поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків, суд не виходить за межі позовних вимог, а вживає дій щодо зміни поведінки матері у кращу сторону з метою забезпечення дотримання найкращих інтересів дітей, що не може розцінюватися як вихід за межі позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Наведене відповідає усталеній судовій практиці (пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»), а також позиції, висловленої у постанові Верховного Суду по справі № 216/2914/14-ц від 19 квітня 2021 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити, попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання та утриманню малолітніх дітей та покласти на орган опіки та піклування за місцем перебування дітей контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, ч. 1 ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання та утриманню малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та покласти на орган опіки та піклування за місцем перебування дітей контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 липня 2021 року.

Сторони справи:

Представник позивача: Перерва Валентина Леонідівна, юридична адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради: Салій Ірина Володимирівна, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Пушкіна, буд. 5а.

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник третьої особи - ОСОБА_2 - адвокат Тарковська Т.В., юридична адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Ю.І. Соколова