Справа №746/54/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2021 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.

при секретарі Жмаці Каленіченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 4000 доларів США, що станом на 10.02.2021 року до офіційного курсу НБУ становить 110570 грн. 40 коп., а також понесені судові витраті зі сплати судового збору в сумі 1105 грн. 70 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір позики. 20 квітня 2020 року ОСОБА_2 отримав від нього кошти в сумі 4000 доларів США, про що написав відповідну розписку, зобов`язуючись повернути кошти до 20 травня 2020 року. В добровільному порядку у строк, вказаний у борговій розписці, до 20 травня 2020 року, відповідач кошти не повернув, що стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 4000 доларів США, що відповідно до розрахунку з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення становить 110791 грн. 20 коп.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 4000 доларів США, що з урахуванням курсу долара на день ухвалення рішення становить 110791 грн. 20 коп., визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи думки позивача та відповідача, викладені у заявах до суду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 20 квітня 2020 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 4000 доларів США зі строком повернення до 20 травня 2020 року, про що написав відповідну розписку.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зміст власноручно написаної ОСОБА_2 розписки про отримання грошових коштів в борг свідчить про фактичне отримання грошей та про наявність зобов`язання їх повернення.

Оскільки відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, то сума коштів, отриманих відповідачем, зазначена у розписці, підлягає поверненню позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, позов про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

За правилами ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, також сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до п. 14 Постанови Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором позики у гривнях, як того просить позивач, що в еквіваленті за офіційним курсом долара США до національної валюти, встановленим Національним банком України на дату ухвалення судового рішення, становитиме 110791 грн. 20 коп. (4000 доларів США х 27,6978 грн.= 110791,20 грн.)

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 552 гривні 85 копійок в повернення сплаченого судового збору. А згідно ст. 142 ЦПК України, так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приймає рішення про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, у сумі 552 гривні 85 копійок, сплаченого ним при пред`явленні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 202, 204, 207, 524, 1046, 1047 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 20 квітня 2020 року в сумі 110791 грн. 20 коп. (сто десять тисяч сімсот дев`яносто одну гривню 20 копійок), що в еквіваленті за офіційним курсом долара США до національної валюти, встановленим Національним банком України на дату ухвалення судового рішення, становить 4000 доларів США (чотири тисячі доларів США).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 552 гривні 85 копійок судового збору, сплаченого при пред`явленні позову до суду.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, у сумі 552 гривні 85 копійок, сплаченого ним при пред`явленні позову, квитанція №П1326194 від 10.02.2021 року.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя