Справа № 167/391/21 Провадження №2-к/167/3/21
УХВАЛА
26.07.2021 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Сіліча І.І.
секретаря судових засідань Матвійчук Л.О.
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України рішення суду Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь від 16 лютого 2021 року у частині стягнення аліментів,
24 травня 2021 року до Рожищенського районного суду Волинської області із Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання і виконання на території України рішення суду Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь від 16 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
На виконання вимог ст. 467 ЦПК України боржнику ОСОБА_2 було направлено повідомлення про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду та запропоновано у місячний строк подати у Рожищенський районний суд Волинської області заперечення проти нього.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 25 травня 2021 року вищевказане клопотання прийнято до розгляду, повідомлено боржника про надходження клопотання та запропоновано останньому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_3 копію ухвали Рожищенського районного суду Волинської області від 25.05.2021 року отримав 28.05.2021 року.
В строк, передбачений частиною 1 статті 467 ЦПК України, ОСОБА_3 заперечення проти клопотання не подав.
Відповідно до частини 2 статті 467 ЦПК України після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.
З огляду на те, що боржником після повідомлення про надходження клопотання та надання місячного строку для надання пояснень суду таких не подано, ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 30.06.2021 року судовий розгляд клопотання призначено на 26.07.2021 року.
Відповідно до частини 4 статті 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
П. М. Жирибець у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду клопотання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки.
Відповідно до частини 5 статті 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.
Суд ухвалив розгляд клопотання проводити у відсутності ОСОБА_4 , на підставі частини 5 статті 467 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, суд встановив наступне.
Згідно з рішенням суду Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь від 16 лютого 2021 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 33 % всіх видів заробітку і (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 03.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з довідкою за підписом судді суду Єльського району Гомельської області, заперечень з боку ОСОБА_2 , який був повідомлений про право подати заперечення проти заявлених вимог, однак до суду таких заперечень не надходило, рішення про стягнення аліментів від 16.02.2021 року вступило в законну силу 23.03.2021 року і не виконувалося на території Республіки Білорусь в частині стягнення аліментів.
Згідно із ст. 462 ЦПК рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.
У відповідності із ст. 463 ЦПК рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.
Відповідно до ст. 468 ЦПК клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.
Аналогічні положення щодо підстав відмови у наданні дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду містяться у ст. 55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаної 22.01.1993 у місті Мінську, яка ратифікована Україною Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994.
Однією з Договірних Сторін у вказаній Конвенції є Республіка Білорусь.
Згідно з ст. 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень); б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.
Отже, суд констатує відсутність підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення суду Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь від 16.02.2021 року у частині стягнення з боржника на користь стягувача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 462, 463, 468 ЦПК, суд, -
Клопотання стягувача ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь від 16.02.2021 у цивільній справі у частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 33 % всіх видів заробітку і (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 03.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист на підставі рішення суду Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь від 16 лютого 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. п. 15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 26.07.2021 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч