Справа № 487/506/19
Провадження № 4-с/487/77/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 , , заступника начальника Інгульського відділу ДВС Терещенко А.О., старшого державного виконавця Ярмоленко М.Г., третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Ярмоленка М.Г., -

ВСТАНОВИВ

18 травня 2021 року представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Яромленка М.Г., якою просила поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою та визнати дії державного виконавця Яромленка М.Г. щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 з застосуванням методики розрахунку, як для непрацюючої особи, неправомірними та зобов`язати державного виконавця провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів.

В обґрунтування скарги зазначила, що судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви 18.01.2019 року та до повноліття дитини. Даний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Інгульському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області (ВП №58496517). 15.03.2021 року старшим державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості, за яким заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.03.2021 року складає 11613,53 грн. (квітень 2020 року 2522,75 грн.; травень 2020 року 2621,25 грн.; січень 2021 року 3133,75 грн.; лютий 2021 року 3133, 75 грн.) Скаржник працевлаштований на ТОВ «Миколаїв-авто». Однак в квітні-травні 2020 року заробітна плата скаржнику ОСОБА_1 не нараховувалася в зв`язку з припиненням роботи підприємства через карантинні обмеження. В січні лютому 2021 року скаржник перебував у відпустці за власний рахунок з цих же обставин. Вважає, дії державного виконавця при обрахунку заборгованості ОСОБА_1 за вищенаведені періоди щодо застосування показника середньої заробітної плати та методики розрахунку як до не працюючої особи неправомірними, оскільки останній перебував у відпустці за власний рахунок через форс-мажорні обставини. На її думку, під час обрахунку заборгованості за даний період слід застосовувати середню заробітну плату ОСОБА_1 за попередні 12 місяців 3099,12 грн. Таким чином, розмір аліментів, що підлягає стягненню в квітні-травні 2020 року буде складати 1109,00 грн., в січні-лютому 2021 року 1197,50 грн. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою судді від 19.05.2021 року поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк для подання скарги, прийнято скаргу до розгляду, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3

28 травня 2021 року представник скаржника надала до канцелярії суду підтвердження добровільної сплати ОСОБА_1 аліментів в період карантинних обмежень за період березень-травень 2021 року в сумі по 1000,00 грн.

12 липня 2021 року до канцелярії суду надійшов відзив заступника начальника Інгульського ВДВС на скаргу, яким остання заперечувала проти задоволення скарги в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначила, що згідно розрахунку заборгованості від 15.03.2021 року станом 01.03.2021 року заборгованість зі сплати аліментів складає 11613,53 грн. Розрахунок заборгованості за періоди квітень-травень 2020 року та січень-лютий 2021 року проводився відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України виходячи з середньої заробітної плати по Миколаївській області за відсутності відомостей про розмір отриманого доходу боржника. За такого, вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги в повному обсязі, наполягав на її задоволенні.

Представник скаржника ОСОБА_2 підтримала вимоги скарги, просила про її задоволення з огляду те, що ОСОБА_1 на момент квітень-травень 2020 року та січень-лютий 2021 був офіційно працевлаштований в ТОВ «Миколаїв-авто», дохід ним не було одержано з форс-мажорних обставин пов`язаних з запровадженням карантинних заходів. Наголосила на тому, що станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 отримує заробітну плату, з якої утримуються аліменти на утримання дитини, однак державний виконавець продовжує обраховувати заборгованість з застосуванням показника середньої заробітної плати. До того ж, в період березень-травень 2021 року коли ОСОБА_1 продовжував перебувати у відпустці за власний рахунок, ним було добровільно сплачено аліменти в загальній сумі 3000,00 грн. Окремо зазначила, що визначений державним виконавцем за спірний період розмір заборгованості зі плати аліментів є надмірним для ОСОБА_1 . Доданий державним виконавцем до відзиву розрахунок заборгованості від 12.07.2021 року здійснено на підставі застосування середнього показника, хоча ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день працює та з його заробітної плати утримуються аліменти. До даного розрахунку, в періоди квітень-травень 2020 року та січень-лютий 2021 державним виконавцем не було внесено жодних виправлень. За такого просила скасувати розрахунок заборгованості державного виконавця від 12.07.2021 року.

Заступник начальника Інгульського відділу ДВС Терещенко А.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначив, що розрахунок за оскаржуваний період квітень-травень 2020 року та січень-лютий 2021 здійснений державним виконавцем правомірно, відповідно до положень ст. 195 СК України, виходячи з середньої заробітної плати по Миколаївській області, за відсутності відомостей про розмір отриманого доходу боржника. Щодо утримання з заробітної плати ОСОБА_1 аліментів станом на сьогоднішній день, виконавче провадження не містить таких відомостей. За умови надання державному виконавцю таких відомостей, ним буде здійснено відповідний перерахунок.

Старший державний виконавець Ярмоленко М.Г. підтримала доводи заступника начальника Інгульського відділу ДВС Терещенко А.О.

Заінтересована особа ОСОБА_3 підтримала доводи державних виконавців, проти задоволення скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали скарги, цивільну справу №487/506/19, виконавче провадження №58496517, пояснення учасників, суд приходить до наступного.

Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2019 року по справі №487/506/19 (провадження №2-н/487/62/19) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви - 18.01.2019 року та до повноліття дитини.

28.02.2019 року головним державним виконавцем Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58496517 з примусового виконання вищенаведеного судового наказу.

Згідно листа директора ТОВ «Миколаїв-авто» від 11.06.2020 року, ТОВ «Миколаїв-Авто» веде свою діяльність у галузі регулярних пасажирських автобусних перевезень на міжміському сполученні. Постановою КМУ від 16.03.2020 року №215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої SARS-CoV-2» п. 2.4 з12:00 год. 18.03.2020 року заборонено регулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському міжміському внутрішньо обласному і міжобласному сполученнях. В зв`язку з чим було зупинено роботу підприємства. Нарахування по заробітній платі не проводилось всім працівникам підприємства за квітень травень 2020 року.

Окрім того, виходячи зі змісту пояснень Директора ТОВ «Миколаїв-авто» від 05.05.2021 року за вих. №02/05, робота підприємства була припинена, в зв`язку з впровадженням карантину. Нарахування по заробітній платі не проводилося всім працівникам підприємства з 01 січня 2021 року по 30 квітня 2021 року.

На підтвердження вищенаведених листів ТОВ «Миколаїв-авто» долучено до матеріалів виконавчого провадження звіти про здійснення відрахування та виплати, згідно яких нарахування заробітної плати та утримання з неї аліментів за період квітень-травень 2020 року та січень-квітень 2021 року підприємством не здійснювалося.

За такого, державним виконавцем було здійснено ряд розрахунків заборгованості по аліментам, останній від 12.07.2021 року №54314, який в ході уточнень представника скаржника в судовому засіданні, є предметом оскарження.

Так, з даного розрахунку вбачається, що за періоди коли ТОВ «Миколаїв-авто» не здійснювало ОСОБА_1 нарахувань заробітної плати, державним виконавцем було розраховано заборгованість зі сплати аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Положенням статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вони вважають, що таким рішенням, дією або бездіяльністю порушено їх права чи свободи.

Частиною четвертою статті 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з роз`ясненнями пункту 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

В періоди квітень - травень 2020 року та січень лютий 2021 року ОСОБА_1 був працевлаштований у ТОВ «Миколаїв-авто», однак не одержував жодних доходів.

Таким чином, дії державного виконавця щодо визначення розміру аліментів, виходячи з середнього заробітку працівника по Миколаївській області, за період квітень - травень 2020 року та січень лютий 2021 року включно є правомірними, з огляду на відсутність відомостей про розмір отриманого боржником доходу.

Доводи скаржника та його представника, щодо не врахування державним виконавцем відомостей про добровільну сплату аліментів ОСОБА_1 в сумі 3000 грн. спростовуються розрахунком державного виконавця від 12.07.2021 року, який містить відомості про дані платежі.

Посилання представника скаржника на необхідність обрахування заборгованості зі сплати аліментів за вищенаведені періоди виходячи з розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 за попередні 12 місяців не знайшли свого правового обґрунтування.

З урахування наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 260, ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

В задоволені скарги представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Ярмоленка М.Г. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо чи через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.07.2021 року.

Суддя С.В. Щербина