Ухвала

21 липня 2021 року

м. Київ

справа № 241/728/21

провадження № 61-11443ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Маркідонова Олександра Валерійовича на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року за заявою ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський Інвестиційно-дослідницький інформаційний центр» про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Маркідонов О. В. звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову в справі про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року, заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

Судові рішення обґрунтовано тим, що долучена до заяви копія ордеру адвоката не містить підпису Маркідонова О. В. , як того передбачає стаття 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У липні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Маркідонова О. В. на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Маркідонов О. В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати заяву на продовження розгляду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність підстав для повернення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки не врахували, що вказана заява була подана через систему «Електронний суд» та була підписана електронно-цифровим підписом, який прирівнюється до власноручного підпису.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно із положеннями ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі та має бути підписана заявником.

Згідно із частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Пунктом 9 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі - Положення), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, передбачено, що Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

За частиною десятою статті 153 ЦПК України якщо суд, встановивши що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Встановивши, що подана на підтвердження наявності у Маркідонова О. В. повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 копія ордеру не містить підпису адвоката, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи касаційної скарги щодо наявності електронно-цифрового підпису на поданій заяві, який підтверджує повноваження представника, є необґрунтованими, оскільки адвокатом не було дотримано форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема його підписання, як того вимагають норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положення про ордер, тому накладення власного електронно-цифрового підпису на копію такого документа, не можна вважати належним оформленням ордеру адвоката.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 - адвоката Маркідонова О. В. на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Маркідонова Олександра Валерійовича на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року за заявою ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольський Інвестиційно-дослідницький інформаційний центр» про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян