Справа №489/407/20
Провадження № 22-ц/812/1501/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

при секретері судового засідання - Богуславській О.М.,

за участі представника позивача - Сорочана Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сорочана Єлисея Васильовича

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Румянцевою Н.А., повний текст складено того ж дня, за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», про визнання прилюдних електронних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Сорочана Є.В., звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Мотивуючи доводи заяви вказував, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2020 року, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишено без змін, задоволено його позов до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про визнання прилюдних електронних торгів недійсними.

31 травня 2021 року він, через свого представника звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради з метою виконання рішення суду по справі № 489/407/20 в частині скасування реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірну квартиру за ОСОБА_2 .

Проте, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Луканіної М.А. № 58553665 від 04.06.2021 йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації у зв`язку з тим, що відбулися зміни у законодавстві України та з таким формулюванням вимог, що зазначенні у рішенні суду, виконати його не є можливим. Тобто, для скасування реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірну квартиру за ОСОБА_2 у рішенні суду необхідно додатково вказати про припинення права власності ОСОБА_2 на це майно.

Враховуючи вищевикладене, просив ухвалити додаткове рішення, яким припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Обґрунтовуючи відмову у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що під час ухвалення судового рішення судом розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі, і на підставі цього ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Під час розгляду справи не ставилась вимога про припинення права власності ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , тому доводи заявника зазначені в заяві про ухвалення додаткового рішення є безпідставними.

А тому, вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд не вправі розглядати і вирішувати нові питання, які не досліджувалися в судовому засіданні під час прийняття основного рішення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Сорочана Є.В., подав на неї апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказував, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому просив про її скасування та ухвалення нового судового рішення яким його заяву задовольнити в повному обсязі.

Зокрема зазначав, що рішенням суду скасовано документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав та скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_2 враховуючи зміни внесені до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та те, що без державної реєстрації припинення права відповідача на квартиру це не призведе до ефективного захисту прав, тому суд першої інстанції міг та мав ухвалити додаткове рішення у даній справі.

Правом на подачу відзиву учасники справи не скористалися.

У судів апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сорочан Є.В. апеляційну скаргу підтримав, просив про її задоволення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що в силу приписів ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалі справи та встановлено судом, що 23 січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «Вердикт Фінанс» та просив:

визнати недійсними електронні торги від 04 листопада 2019 року з реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведені Державним підприємством «СЕТАМ» та оформлені протоколом проведення електронних торгів № 442269;

скасувати протокол проведення електронних торгів організованих ДП «Сетам» № 442269, від 442269 від 04 листопада 2019 року, з реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

скасувати акт про проведені електронні торги від 10 грудня 2019 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. у виконавчому провадженні № 59552963;

скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, серія та номер: 3177 від 19 грудня 2019 року, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є.;

скасувати реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 34743468, дата державної реєстрації 19.12.2019 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2020 року, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишено без змін, позов задоволено в повному обсязі.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року з відповідачів на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 6 000 гривень.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник ОСОБА_1 - адвокат Сорочан Є.В. вказував на те, що 31 травня 2021 року він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради з метою виконання рішення суду по справі № 489/407/20 в частині скасування реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірну квартиру за ОСОБА_2 .

Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Луканіної М.А. № 58553665 від 04 червня 2021 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації у зв`язку з тим, що відбулися зміни у законодавстві України та з таким формулюванням вимог, що зазначенні у рішенні суду, виконати його не є можливим. Тобто, для скасування реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірну квартиру за ОСОБА_2 у рішенні суду необхідно додатково вказати про припинення права власності ОСОБА_2 на це майно.

Відмовляючи у задоволені такої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що під час ухвалення судового рішення судом розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі, і на підставі цього ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним з огляду на таке.

Так, на час звернення позивача до суду та на час ухвалення рішення судом першої інстанції, з 16 січня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у зв`язку з чим внесено зміни до Закону України №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, статтю 26 цього Закону викладено в новій редакції.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.3 ст. 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судових рішень у цій справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, зважаючи на істотну зміну з 16 січня 2020 року і на час ухвалення оскаржуваних судових рішень матеріально-правового регулювання спірних реєстраційних відносин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення, поданої представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Сорочаном Є.В. заяви.

При цьому, колегія суддів не порушує вимог закону щодо диспозитивності цивільного процесу та не виходить за межі заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки позивач просив: «…скасувати реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 » і така вимога задоволена судом, а отже, враховуючи аксіому цивільного судочинства jura novit curia - «суд знає закон», колегія суддів дійшла висновку про те, що скасування реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 можливо з одночасним припинення права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, з огляду на те, що саме таке рішення суду є ефективним способом захисту порушених прав і забезпечить повернення сторін у цій справі та сторін оспорюваного правочину до попереднього стану.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права ( п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування судового рішення суду першої інстанцій, з огляду на порушення норм матеріального права, та ухвалення нового рішення про задоволення вимог.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сорочана Єлисея Васильовича задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», про визнання прилюдних електронних торгів недійсними - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 28 липня 2021 року.