печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

суддя: Матійчук Г.О.,

при секретарі: Хабеця О.О.,

справа №757/54897/20-ц

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа-1: ОСОБА_2

заінтересована особа-2: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про видачу обмежувального припису, -

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_3 ,

заінтересована особа 1 - ОСОБА_2 ,

представники заінтересованої особи 2 - ОСОБА_9., ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із вказаною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просила заборонити ОСОБА_2 наближатись ближче ніж 100 м до місця її, ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 фактичного місця проживання ( АДРЕСА_1 ) або перебування без присутності працівників правоохоронних органів або соціальних працівників Печерської РДА та РЦСССДМ (районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді) на термін 6 місяців; взяти ОСОБА_2 на профілактичний облік та провести з ним профілактичну роботу; направити ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників.

Свою заяву мотивувала тим, що перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 1999 року, від якого у них у 2004 та 2011 році народились сини: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Весь час вона разом з чоловіком та дітьми проживала за адресою: АДРЕСА_2 були об`єднані шляхом облаштування проходу між ними).

Вказувала, що спільне проживання продовжувалось до 2017 року, до моменту коли їй стало відомо про існування у чоловіка іншої жінки.

Дана обставина змусила її дійти висновку, що зберігати сім`ю немає сенсу, як наслідок вона прийняла рішення розірвати шлюб та жити своїм життям.

Змінивши замки в АДРЕСА_3 та заклавши прохід між квартирами вона з молодшим сином проживала в означеному приміщенні. Проте чоловік декілька разів псував замок в дверях, заливаючи його клеєм, а замурований прохід між квартирами зламав і дозволяв собі з`являтись до помешкання у пізній час, турбуючи її та сина, з метою силою забрати дитину до квартири АДРЕСА_4 , в якій наразі мешкає зі старшим сином та своєю матір`ю.

Крім того, на очах дітей неодноразово вчиняв фізичне та психологічне насилля над нею, ображав, погрожував, а також декілька разів бив, про що вона щоразу заявляла до правоохоронних органів.

Дані обставини змусили її залишити місце проживання в АДРЕСА_3 та перебратись тимчасово проживати до квартири АДРЕСА_1 , що була придбана її матір`ю.

Після переїзду до цього помешкання, ОСОБА_2 відібрав силою у неї дитину і перешкоджає її з ним спілкуванню.

Зазначила, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2020 року шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Також зазначила, що колишній чоловік постійно переслідує її на вулиці, влаштовує скандали в дворі будинку, за місцем її теперішнього проживання, застосовує до неї силу, наносячи побої, з приводу чого вона зверталась до поліції.

Вона змушена постійно викликати поліцію з приводу аморальної поведінки ОСОБА_2 .

Зауважила, що чоловік настроює старшого сина проти неї, змушуючи писати різного роду заяви, і не дає можливості спілкуватись з молодшим.

В решті всі ці обставини змусили її звернулась до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

04.01.2021 від ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 , в яких останній заперечив вимоги ОСОБА_1 з підстав, викладених у них, зазначивши, що всі звинувачення не підтверджені доказами, що заявник сама залишила дітей, переїхавши до іншого помешкання, не приймає участі в утриманні дітей. Крім того вказав, що в проваджені суду є кілька проваджень з приводу нерухомого майна, придбаного в період шлюбу, а також між ними існує спір про визначення місця проживання дитини. Просить відмовити у задоволені заяви.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказавши, що всі конфлікти в сім`ї провокує сама заявник, маючи на меті таким чином вирішити свої фінансові проблеми, адже вона тривалий час ніде не працювала і знаходилась на його повному утриманні.

Представники заінтересованої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації при розгляді заяви посилались на розсуд суду та просили прийняти рішення відповідно чинного законодавства.

Суд, вислухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч.1. ст. 1 згаданого Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти) (ч.2 ст.3 Закону).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно із ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи заявник, як доказ долучає до заяви про видачу обмежувального припису, копії свідоцтв про одруження та народження дітей, флеш-накопичувачі із записами окремих подій в різні періоди, в т.ч. за участю представників поліції, копії заяв до поліції, копії заяв свідків-сусідів, копію висновку експертного дослідження №043-1503-2019, копію висновку експертного дослідження №043-676-2019, роздруківки листування електронною поштою (у вигляді простого тексту), скріншоти листування з ОСОБА_2 , скріншоти зі смартфона, копію розпорядження Печерської РДА від 04.09.2020, копії заяв на ім`я начальника Печерського УП ГУНП у м. Києві, акт опитування дитини від 29.05.2020, копію заяви до Печерської РДА від 07.10.2020, копію витягу з ЄРДР від 02.06.2020, копію листа міського центру дитини від 28.09.2020, копію висновку експертного дослідження №049-997-2020, фото ОСОБА_5 .

Заінтересованою особою ОСОБА_2 надано до суду кольорові роздруківки зображень квартир АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з дітьми, тощо, скріншоти з аккаунта ОСОБА_2 в соцмережі facebook, копії заяв до служби у справах дітей та органу опіки та піклування Печерської РДА, копії заяв до Печерського УП ГУНП у м. Києві, копію висновку експертного дослідження №043-720-2019, витяг з ЄРДР від 03.07.2019, копію висновку експертного дослідження №043-48-2020, витяг з ЄРДР від 25.01.2020, копії протоколів про адміністративні правопорушення, копію розрахунку заборгованості по аліментах, копію довідки про доходи ОСОБА_2 , довідку-розрахунок щодо витрат на поїздку в Австрію, Туреччину, розрахунки витрат та чеки, копію висновку судово-психіатричного експерта №60, копії медичних довідок дітей, копії довідок про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_8, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , копії протоколів опитування адвокатом особи за її згодою, копію характеристики з місця проживання ОСОБА_8 , копію характеристики ОСОБА_5 , копію пояснень ОСОБА_8 .

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Суд вважає важливими обставини, викладені у заяві, разом з тим вони не можуть слугувати підставою для застосування обмежувального припису виходячи з наступного.

За змістом поданої заяви заявник посилається на те, що її колишній чоловік ОСОБА_8 є кривдником та постійно застосовує фізичне, психологічне та економічне насильство над нею та молодшим чином ОСОБА_5 . Разом з тим, належних та обґрунтованих доказів таким твердженням не надала. Сам факт написання в різні інстанції заяв про аморальну, на думку заявниці, поведінку ОСОБА_8 не може свідчити про вчинення останнім відносно заявниці та дитини насильства. Висновки експертного дослідження, надані заявницею до заяви, фіксують факти існування у неї пошкоджень певних ділянок тіла, легкого ступеня, втім не встановлюють зв`язок між ушкодженнями на її тілі та діями ОСОБА_8 .

Крім того, із матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що між ними існує спір щодо визначення місця проживання дитини та щодо поділу спільного майна.

Зі змісту наданої суду переписки не вбачається факту вчинення насильства відносно заявниці з боку заінтересованої особи.

Із відео, наданих заявницею видно, що між нею та заінтересованою особою дійсно існує конфлікт, в т.ч. щодо місця проживання дитини, проте сам факт існування конфлікту не може бути підставою для видачі обмежувального припису.

Будь-яких інших належних та обґрунтованих доказів психологічного, фізичного, економічного насильства щодо заявника та її дитини матеріали справи не містять.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису не підтверджені належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги наведені обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення заяви про видачу обмежувального припису без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 265, 273, 293, 294, 350-1 - 350-6, 350-8, 351-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про видачу обмежувального припису - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, м. Київ, вул. М.Омеляновича-Павленка, 15.

Суддя Г.О. Матійчук