Номер провадження: 22-ц/813/2764/21
Номер справи місцевого суду: 520/9996/19
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через адвоката - Тарановського Дмитра Сергійовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою в багатоквартирному будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

10 травня 2019 року до Київського райсуду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою в багатоквартирному будинку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 . 09.06.2018 року власник квартири АДРЕСА_2 в зазначеному будинку ОСОБА_1 самочинно відключив квартиру АДРЕСА_3 від мереж водовідведення (каналізації) шляхом пошкодження трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до квартири АДРЕСА_2 .

Оскільки, відповідачем вимогу ОСОБА_2 про відновлення водовідведення в квартирі АДРЕСА_3 залишено без уваги, позивач звернулась до суду за захистом порушеного права власності на квартиру і вимагає ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача відновити попередній стан квартири шляхом підключення до мереж водовідведення (каналізації).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою в багатоквартирному будинку було задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 підключати квартиру АДРЕСА_1 до централізованої мережі водовідведення (каналізації) шляхом відновлення трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до домоволодіння АДРЕСА_4 (колишня квартира АДРЕСА_5 ), а саме з житловим будинком літ.»А» згідно копії технічного паспорту від 07.11.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 судові витрати в сумі 2268 грн. 40 коп.

Рішення суду вмотивовано тим, що згідно з висновком судового експерта (а.с.139-145) відновити каналізацію в квартирі АДРЕСА_3 можливо шляхом відновлення трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до домоволодіння АДРЕСА_4 (колишня квартира АДРЕСА_5 ).

Сторона відповідача ні в письмових поясненнях ні в усних не спростувала, що відключення квартири АДРЕСА_3 від каналізації мало місце не в наслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 . Суд не отримав доказів того, що ОСОБА_1 відключення квартири АДРЕСА_1 здійснив за згодою співвласника цих каналізаційних мереж власника квартири АДРЕСА_3 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарги

05.10.2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича подав апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року, відповідно до якої просив рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи осіб, що подали апеляційну скаргу, та інших учасників справи

Так, ОСОБА_1 не погоджується з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року не погоджується, вважає його прийнятим з неповним з`ясуванням всіх обставин справи з наступних підстав.

По-перше, щодо доводів позивача, про самовільне відключення ОСОБА_2 від централізованої системи каналізації зазначає наступне.

Зазначає, що враховуючи, що у ОСОБА_1 не має сертифікатів проектувальника, не має ліцензії на проведення будівельних робіт, він не є підрядником та не є особою, що може діяти від імені ОСОБА_2 , а підключення до центральної системи каналізації здійснюється з урахуванням проходження всіх етапів та з відповідною оплатою вказаних послуг, то вказана позовна заява не підлягає задоволенню.

Щодо обраного негаторного позову апелянт вказує наступне.

ОСОБА_1 не заперечує той факт, що дійсно є сусідом ОСОБА_3 , а також те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Проте жодних перешкод у користуванні вказаною квартирою апелянт не чинить.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що за диспозицією ст. 391 ЦК України можливість використання такого способу захисту надано лише власнику, проте ОСОБА_2 не надала суду жодного документу, що каналізаційна мережа, до якої нібито ОСОБА_1 чинить їй перешкоди, знаходиться у її власності, так як і не надано будь-яких документів щодо її будівництва, введення в експлуатацію, тощо.

Додатково зазначає, що відповідач не чинить жодних дій щодо відключення позивача від каналізаційної мережі, жодних належних, допустимих та достовірних доказів зазначеного до суду не надано.

По-друге, апелянт не погоджується з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 023/2019, складеної експертом ОСОБА_4 17.03.2020 року. Вважає його необґрунтованим та таким, що не може бути прийнятий як об`єктивний та достовірний доказ у справі за таких підстав:

На підставі абз. 4 п. 2.3 інструкції Міністерства юстиції України «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» від 08.10.1998 53/5 експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони в наданих йому матеріалах неоднозначно. Судовим експертом ОСОБА_4 зазначено, що для відповіді на перше питання

для вхідних даних використовувались інформація з наданих матеріалів з результатів обстеження та з нормативних документів чинних у галузі будівництва.

Однак, судовий експерт ОСОБА_4 жодного разу не здійснювала обстеження об`єкту дослідження а саме: каналізаційного люку та труб водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1 .

Окремо апелянт зауважує, що на теперішній час вся земельна ділянка та територія квартири м АДРЕСА_5 залита бетоном через, що експертом не було відображено місце підключення труб водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_1 вважає, що достовірність/належність/допустимість висновку експерта це обставина, що має значення для вирішення справи, то дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність «дефектів» висновку експерта, є доказами у справі і мають відповідати всім критеріям у розумінні ЦПК України.

Відповідач також звертає увагу суду апеляційної інстанції, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на судовий захист, оскільки саме його представником адвокатом Тарановським Д.С., було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з підвищеною температурою та з метою запобігання розповсюдження коронавірусної інфекції серед працівників та відвідувачів суду.

Також, апелянт зазначає, що у зв`язку з важким матеріальним становищем у нього була відсутня можливість сплати грошових коштів для поставлення своїх питань на вирішення судовому експерту, що у свою чергу призвело до неповноти та необ`єктивності висновку експерта № 023/2019 року від 17.03.2020 року.

Так, апелянт вважає, що питання щодо можливості улаштування каналізаційного люку у дворі кв. АДРЕСА_1 та можливість покласти від новоствореного каналізаційного люку у дворі кв. АДРЕСА_3 каналізаційної труби до існуючої центральної системи водовідведення по АДРЕСА_6 призвело б до повного та всебічного вирішення спору з підстав можливого вирішення водовідведення.

Окремо апелянт зауважує, що у ОСОБА_2 земельна ділянка дозволяє самостійно прокласти трубу до існуючої центральної системи водовідведення по АДРЕСА_6 у зв`язку з тим, що у неї фасадна земельна ділянка.

Так відповідно висновку експерта М 004/2019 складеного 25.03.2019 року, що був виготовлений на замовлення ОСОБА_2 було встановлено, що існує технічна можливість підключення квартири АДРЕСА_1 до центральної системи каналізованої системи каналізації іншим чином ніж існувало до відключення власником квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме через 1 метр від існуючої системи каналізації в цей же каналізаційний лежак, яка була відрізана, шляхом прокладання нових систем каналізації, a також існує технічна можливість АДРЕСА_6 , шляхом встановлення підключення зі сторони каналізаційної труби через усі приміщення квартири АДРЕСА_3 з установкою насосного обладнання для примусового зливу стоків з приміщення N№ 2 - туалет, площею 2,0м2 до каналізаційного люку на АДРЕСА_6 .

Апелянт вказує, що є власником будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_6 , та за таких обставин Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не може бути застосований до правовідносин, що виникли у даному спорі.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через адвоката - Тарановського Дмитра Сергійовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою в багатоквартирному будинку було відкрито.

Ухвалою від 02.11.2020 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду на 04 березня 2021 року на 10 годину 45 хвилин.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повіжомлені належним чином.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_7 складається з 5 квартир та господарських споруд (гаражів, сараю)- (а.с.6-7).

Квартира АДРЕСА_3 у зазначеному будинку належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 23.04.2009 року ( а.с. 9,81). Квартира АДРЕСА_2 у цьому будинку належала на праві власності ОСОБА_1 і ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.09.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міськради (а.с.17). 23.11.2016 року на ім`я ОСОБА_1 зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 97,5 кв.м., в тому числі житловою 68,2 кв.м. на підставі технічного паспорту від 07.11.2016 року, свідоцтва про право власності і договору дарування.

Як вбачається з наданих документів квартира АДРЕСА_3 станом на 2004 рік обладнана водопроводом, каналізацією, газопостачанням, електроосвітленням, опаленням (а.с.13).

09.06.2018 року ОСОБА_1 відключив квартиру АДРЕСА_1 від централізованої мережі водовідведення (каналізації), що підтверджується листом Департаментом водовідведення Філії «Інфоксводоканал» від 22.06.2018 року (а.с.34) і не заперечувалось стороною відповідача як в письмових поясненнях так і в усних поясненнях в судовому засіданні.

Житловий будинок АДРЕСА_7 є багатоквартирним будинком і складається із 5 квартир, що перебувають у приватній власності громадян. ОСОБА_1 є власником самостійного об`єкту нерухомості житлового будинку АДРЕСА_8 (право власності відповідача на будинок оспорюється в судовому порядку співвласниками будинку з підстав самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_2 з порушенням прав та інтересів інших співвласників-судові справи №520/5044/18, №520/8662/18).

Житловий будинок АДРЕСА_7 берег обладнаний водопостачанням і водовідведенням. На прибудинковій території по АДРЕСА_7 існує ємнісна каналізаційна споруда, куди здійснюється злив каналізаційних стоків вказаного житлового будинку, у тому числі і з квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 (а.с.97). Система інженерних комунікацій в квартирі АДРЕСА_3 підключена до каналізаційної труби, яка веде до ємнісної каналізаційної споруди через каналізаційний лежак з приміщення вбиральні квартири АДРЕСА_1 , де він з`єднується із каналізаційним лежаком з квартири АДРЕСА_2 (нині будинку №4/1) а.с.15-16.

09 червня 2018 року власник квартири АДРЕСА_2 (нині житлового будинку №4/1) відключив квартиру АДРЕСА_3 від централізованої системи каналізації, шляхом пошкодження трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до житлового будинку АДРЕСА_8 ), чим порушив права власника квартири АДРЕСА_3 на користування цією квартирою.

Згідно з висновком судового експерта (а.с.139-145) відновити каналізацію в квартирі АДРЕСА_3 можливо шляхом відновлення трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до домоволодіння АДРЕСА_4 (колишня квартира АДРЕСА_5 ).

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ч. 2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначив поняття спільного майна багатоквартирного будинку «спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія». Закон передбачає, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників і співвласник має право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

З огляду на викладене, каналізаційні труби, лежаки, трійники ( та інше обладнання) від квартир АДРЕСА_2 і №2 в будинку АДРЕСА_7 до врізки в центральну каналізаційну мережу є спільною власністю власників квартир АДРЕСА_3 і №1 (нині житловий будинок №4/1).

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона відповідача ні в письмових поясненнях ні в усних не спростувала, що відключення квартири АДРЕСА_3 від каналізації мало місце не в наслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 . Суд не отримав доказів того, що ОСОБА_1 відключення квартири АДРЕСА_1 здійснив за згодою співвласника цих каналізаційних мереж власника квартири АДРЕСА_3 .

Згідно з висновком судового експерта (а.с.139-145) відновити каналізацію в квартирі АДРЕСА_3 можливо шляхом відновлення трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до домоволодіння АДРЕСА_4 (колишня квартира АДРЕСА_5 ).

Щодо доводів відповідача про наявність технічної можливості у позивача ОСОБА_2 підключити квартиру АДРЕСА_3 до централізованої мережі водовідведення шляхом самостійної прокладки іншої труби. Оскільки квартира позивача була обладнана каналізацією і відключення від цих мереж здійснив неправомірно відповідач, то його доводи про наявність технічної можливості обладнати іншу каналізацію з квартири не містяться на фактичних обставинах по справі і вимогах закону.

Посилання сторони відповідача на неповноту експертного дослідження суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги, тому як представник відповідача в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції визнав, що ОСОБА_1 не дозволив експертові увійти на прибудинкову територію , де розташована квартира АДРЕСА_2 (нині будинок АДРЕСА_4 та обстежити каналізацію з квартири АДРЕСА_2 (нині будинку №4/1). Сторона відповідача не надала до суду інший висновок експерта (або висновок фахівця) на спростування тих висновків, що містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на той факт, що у ОСОБА_1 не має сертифікатів проектувальника, не має ліцензії на проведення будівельних робіт, не є підрядником та не є особою, що може діяти від імені ОСОБА_2 , а підключення до центральної системи каналізації здійснюється з урахуванням проходження всіх етапів та з відповідною оплатою вказаних послуг, а тому не має можливістю здійснити підключення позивача до водовідведення. Апеляційний суд вважає, що зазначені доводи, суперечать також тому, що відповідач самостійно, без належних сертифакатів здійснив підключення власного житлового будинку АДРЕСА_7 до каналізаційної мережі, та самовільно здійснив відключення від каналізаційної мережі квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Житловий будинок АДРЕСА_7 берег обладнаний водопостачанням і водовідведенням. На прибудинковій території по АДРЕСА_7 існує ємнісна каналізаційна споруда, куди здійснюється злив каналізаційних стоків вказаного житлового будинку, у тому числі і з квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 (а.с.97). Система інженерних комунікацій в квартирі АДРЕСА_3 підключена до каналізаційної труби, яка веде до ємнісної каналізаційної споруди через каналізаційний лежак з приміщення вбиральні квартири АДРЕСА_1 , де він з`єднується із каналізаційним лежаком з квартири АДРЕСА_2 (нині будинку №4/1) а.с.15-16.

09 червня 2018 року власник квартирі АДРЕСА_2 (нині житлового будинку №4/1) відключив квартиру АДРЕСА_3 від централізованої системи каналізації, шляхом пошкодження трійника , за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до житлового будинку АДРЕСА_8 ), чим порушив права власника квартири АДРЕСА_3 на користування цією квартирою.

Дані обставини також підтверджується відповідним висновком експерта № 023/2019, складеної експертом ОСОБА_4 17.03.2020 року (а.с.139-145), відповідно до якого, відновити каналізацію в квартирі АДРЕСА_3 можливо шляхом відновлення трійника, за допомогою якого відбувалась врізка в систему та з`єднання металевої каналізаційної труби квартири АДРЕСА_3 із каналізаційним лежаком до домоволодіння АДРЕСА_4 (колишня квартира АДРЕСА_5 ).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до відповіді на заяву ОСОБА_2 про технічний стан каналізації від 11.06.2018 року Департамент водовідведення філія «Інфоксводоканал» зазначив, що в результаті перевірки встановлено факт самовільного відключення ОСОБА_1 (власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 ) від каналізації, що проходить по АДРЕСА_9 ., яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Зазначене було встановлено та відображено також і у висновку експерта № 023/2019 (а.с. 78)

Ст. 16 ЦК України (ч. 2 п. 4), на яку покликались позивачі при зверненні в суд з позовом, визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини .

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що у зв`язку з незаконним відключенням квартири АДРЕСА_3 , через здійснення ОСОБА_1 врізки в систему позовні вимоги щодо відновлення підключення квартири позивача до внутрішньо домової каналізації, шляхом відновлення існування та роботи люку внутрішньо домової каналізації у дворі під АДРЕСА_1 , а також каналізаційного лежака від вказаного люку до приміщення вбиральні 2,0 кв.м. у квартирі АДРЕСА_3 у зазначеному будинку.

Згідно ст. 16 Закону України «Про трубопровідний транспорт» від 15.05.1996 року № 192/96-ВР визначено права та обов`язки підприємств, установ та організацій трубопровідного транспорту, відповідно до яких вони зобов`язані забезпечувати саме:;

- дотримання діючих норм і правил безпеки та технічної експлуатації трубопроводів, правил пожежної охорони та охорони навколишнього природного середовища;

- прийняття в експлуатацію об`єктів, побудованих (реконструйованих) без порушень будівельних норм і правил;

- діагностичний контроль за станом трубопроводів діючими засобами згідно з правилами технічної експлуатації та нормативними актами з діагностики;

- створення спеціалізованих формувань для проведення ремонтно-відбудовчих робіт на випадок аварії чи катастрофи на трубопроводах;

- вжиття негайних заходів щодо ліквідації наслідків стихійного лиха, аварій, які призвели до порушення роботи підприємств трубопровідного транспорту, і повідомлення про це відповідних органів державного нагляду та контролю, територіальних штабів Цивільної оборони України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, а також місцевих органів державної виконавчої влади, представницьких органів та органів місцевого самоврядування;

- відшкодування власникам землі і землекористувачам заподіяної шкоди під час ліквідації аварій і проведення ремонту;

Таким чином, підприємств, установ та організацій трубопровідного транспорту не несуть відповідальності за відключення від каналізаційної мережі здійснене самовільно іншою особою.

Відповідно до «Правил користування системами комунального постачання та водовідведення в містах та селищах України» каналізаційна з`єднувальна лінія та дворові каналізаційні мережі до якої підключені квартири учасників справи, споруджуються абонентами за власний рахунок та після їх будівництва безкоштовно передаються абонентами на баланс Водоканалу в діючому стані разом з комплектом проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. п. 1.3, 15.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627, виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.

Виробники та споживачі зобов`язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Відповідно до п. 5.3.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76 (далі Правила № 76), водопровідно-каналізаційна система жилого будинку повинна забезпечувати можливість безперебійного подання води до всіх санітарних приладів квартир, інших водорозбірних пристроїв, відводити використану воду в міську каналізаційну систему.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів та дублюють заперечення викладені у відзиві на позовну заяву, та були досліджені піж час розгляду справи судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану через адвоката - Тарановського Дмитра Сергійовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою в багатоквартирному будинку залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 12.03.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова