ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/185/21 Справа № 201/6339/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М. П. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Макарова М.О., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 22 грудня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі.

23 вересня 2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони погодили, що погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено графік погашення кредиту в новій редакції.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0 між позивачем та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено договори поруки №0/П1 від 22 грудня 2006 року та №0/П2 від 22 грудня 2006 року, відповідно до умов яких поручителі зобов`язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитних договорів.

Попри взяті на себе зобов`язання позичальник не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Станом на 02 квітня 2015 року заборгованість позичальника перед банком складає 31 561,14 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 02 квітня 2015 року, становить 741 116,92 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів разом з судовими витратами (а.с.1-4).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в розмірі 31 561 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят один) долар США 14 центів, з яких: 28 316, 93 доларів США кредитна заборгованість; 3 244,21 долар США заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит в розмірі 8 809,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору у розмірі 1 218 гривень 00 копійок з кожного (а.с.109-112).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року (а.с.109-112).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд справи. Вона не укладала жодних договорів з позивачем. Договір поруки № 0/П2 від 22 грудня 2006 року вона не підписувала, а тому вважає, що зазначений договір є нікчемним (а.с.161-167).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , тому апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 22 грудня 2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США (а.с. 6-13).

Відповідно до положень п. 1.2.2. договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 21 грудня 2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково). Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти.

23 вересня 2009 року між сторонами за кредитним договором було укладено Додаткову угоду № 1, якою сторони погодили, що погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено графік погашення кредиту в новій редакції (а.с. 20).

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0 між позивачем та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено договори поруки №0/П1 від 22 грудня 2006 року та №0/П2 від 22 грудня 2006 року, відповідно до умов яких поручителі зобов`язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитних договорів (а.с. 26-29).

Попри взяті на себе зобов`язання позичальник не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 02 квітня 2015 року заборгованість позичальника перед банком складає 31 561,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02 квітня 2015 року становить 741 116,92 грн., з яких: -28 316,93 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02 квітня 2015 року становить 664 936,56 грн. кредитна заборгованість; -3 244,21 доллар США, що за курсом НБУ станом на 02 квітня 2015 року становить 76 180,36 грн. заборгованість по процентам; -8 809,02 грн. - заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит.

Про наявність заборгованості банк належним чином повідомив відповідачів, шляхом надіслання на їх поштові адреси вимоги про погашення заборгованості (а.с. 52-57). Проте відповідачі вказану вимогу не виконали, в добровільному порядку заборгованість не погасили.

Задовольняючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виникла заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з позичальника та поручителя у повному обсязі, як з солідарних боржників перед Банком, оскільки позичальник не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що вона не укладала з позивачем договору поруки.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 ст. 76 ЦПК України передбачає, що одним із доказів є висновки експертів.

Під час апеляційного розгляду даної справи була призначена і проведена судово-почеркознавча експертиза для з`ясування обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

На вирішення експертизи поставлено питання: Чи виконано підпис, що міститься на договорі поруки № 0/II2 від 22 грудня 2006 року особисто ОСОБА_1 або іншою особою? (а.с.255-257, т.1).

За результатом проведення судово-почеркознавчої експертизи складено Висновок експерта № 3938-20 від 24 листопада 2020 року, згідно з яким два підписи від імені ОСОБА_1 на двох сторінках в Договорі поруки № 0/П2 від 22.12.2006 року в графі Поручитель - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.6-8, т.2).

Доказів про те, що Висновок експерта № 3938-20 від 24 листопада 2020 року є необґрунтованим або суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, сторони суду не надали.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Так, колегією суддів встановлено, що Договір поруки № 0/П2 від 22.12.2006 року був укладений без вільного волевиявлення ОСОБА_1 , як сторони договору, тому вказаний договір не може породжувати будь-яких правових наслідків для останньої.

Таким чином, колегія суддів вважає встановлений факт, що Договір поруки № 0/П2 від 22.12.2006 року ОСОБА_1 особисто не укладала, тобто не поручалася перед позивачем за виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 22.12.2006 року, який був укладений між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 .

За таких обставин, Договір поруки № 0/П2 від 22.12.2006 року не може вважатись укладеним у відповідності до вимог статті 203, 1054 ЦК України, з дотриманням обов`язкової письмової форми за статтею 1055 ЦК України, а тому не породжує зобов`язань як для відповідача - ОСОБА_1 , які випливають з його умов, щодо солідарної відповідальності за невиконання умов кредитного договору №0 від 22.12.2006 року, який був укладений між позивачем та ОСОБА_3 .

Недоведеність солідарної відповідальності відповідача ОСОБА_1 за невиконання умов кредитного договору №0 від 22.12.2006 року, який був укладений між позивачем та ОСОБА_3 є підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ УкрСиббанк про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ УкрСиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в розмірі 31 561 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят один) долар США 14 центів, з яких: 28 316, 93 доларів США кредитна заборгованість; 3 244,21 долар США заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит в розмірі 8 809,02 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в розмірі 31 561 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят один) долар США 14 центів, з яких: 28 316, 93 доларів США кредитна заборгованість; 3 244,21 долар США заборгованість по процентам та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит в розмірі 8 809,02 грн та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в розмірі 31 561 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят один) долар США 14 центів, з яких: 28 316, 93 доларів США кредитна заборгованість; 3 244,21 долар США заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит в розмірі 8 809,02 грн відмовити.

Крім цього, підлягає скасуванню і рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судового збору у розмірі 1 218 гривень.

Відповідно до вимог ст. 114 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1827 грн та витрати, пов`язані з оплатою проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 9414,14 грн. Також, ОСОБА_1 слід компенсувати надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн, за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22 грудня 2006 року в розмірі 31 561 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят один) долар США 14 центів, з яких: 28 316, 93 доларів США кредитна заборгованість; 3 244,21 долар США заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів сплати процентів за кредит в розмірі 8 809,02 грн та постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судового збору у розмірі 1218 гривень - скасувати.

Стягнути з акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1827 грн та витрати, пов`язані з оплатою проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 9414,14 грн.

Компенсувати ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн, за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: