Ухвала

18 березня 2021 року

м. Київ

справа № 457/295/20

провадження № 61-1664ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради про визнання трудового договору укладеним на невизначений строк, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради, в якому просив суд визнати недійсним строковий трудовий договір від 01 лютого 2019 року, укладений з Комунальним некомерційним підприємством «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради згідно наказу № 42-к від 01 лютого 2019 року в частині, що стосується визначення строку його дії та визнання даного трудового договору укладеним сторонами на невизначений строк (безстроково); визнати трудові відносини між Комунальним некомерційним підприємством «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради та ОСОБА_1 безстроковими від часу прийняття його на роботу; скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради № 12-к від 30 січня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи 31 січня 2020 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-ортопеда на 0,5 ставки госпрозрахункового стоматологічного відділення з зубопротезною лабораторією Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради з 01 лютого 2020 року; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2020 року до моменту поновлення його на посаді лікаря стоматолога-ортопеда на 0,5 ставки госпрозрахункового стоматологічного відділення з зубопротезною лабораторією.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 02 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02 квітня 2020 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради № 12-к від 30 січня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи 31 січня 2020 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря стоматолога-ортопеда з 01 лютого 2020 року.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради на користь ОСОБА_1 - 22 355,33 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу без вирахування обов`язкових платежів.

В решті позовних вимог відмовлено.

У січні 2021 року Комунальне некомерційне підприємство «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради звернулось з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору.

У встановлений судом строк представником заявника надано матеріали, яких достатньо для вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на те, що:

- суд апеляційної інстанції порушив застосування норм матеріального права (зокрема ст. ст. 21-24, 36 КзпП України) без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 12 лютого 2020 року у справі № 761/34471/16-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 264/2678/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в межах строку визначеного статтею 390 ЦПК України та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 392, 395 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Трускавецького міського суду Львівської області цивільну справу № 457/295/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради про визнання трудового договору укладеним на невизначений строк, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук