Справа №377/79/21
Провадження №2/377/129/21
24 березня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Бабич Н.С., при секретарі Гуміній В.М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представника відповідача- адвоката Шаповалова М.С. про закриття провадження у підготовчому засіданні у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», про поділ спільної сумісної власності подружжя,-
10 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ч.3 ст.368 ЦК України, ст. ст. 60, 61, ч.4 ст.65, ч.ч.1, 2 ст.70,ч.ч.1,2 ст.71, ч.6, 7 ст.57 СК України, Закону України « Про банки і банківську діяльність», просить:
-в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 73/100 частини квартири, загальною площею 74,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
-в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 27/100 частини квартири, загальною площею 74,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
-в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину грошових коштів, що знаходяться на депозитних рахунках, відкритих до 01.04.2019 року на ім`я ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк»;
-в порядку поділу майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину грошових коштів, що знаходяться на депозитних рахунках, відкритих до 01.04.2019 року на ім`я ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк».
Ухвалою судді від 23 лютого 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилом загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 березня 2021 року.
У підготовчому засіданні представник відповідача подану заяву про закриття провадження в частині вимог по справі №377/79/21 підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у заяві.
Представник позивача проти задоволення заяви заперечив. Вважав її безпідставною, оскільки реєстрація права власності за позивачем на спірне майно, набуте під час шлюбу, зокрема квартиру, не є безумовною підставою визнання тільки за позивачем права власності на таку квартиру, виходячи з рівності часток подружжя у спільній сумісній власності під час поділу такого майна. Враховуючи, що позивач просить визнати за ним зобов`язання зі сплати боргу за договором позики, то вважає, що і частка відповідача на спірний об`єкт нерухомості має бути зменшена на розмір, що відповідає співвідношенню суми боргу до вартості квартири, а тому між позивачем та відповідачем наявний спір.
Представник третьої особи проти задоволення заяви представника відповідача заперечила, підтримавши позицію представника позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Як видно із позовної заяви, формулювання позовних вимог позивача пов`язано з поділом майна подружжя.
З поданого представником відповідача відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, що свідчить про наявність між сторонами спірних правовідносин.
Провадження у справі відкрито з розглядом справи у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.
Згідно з пунктом 2 ч.1 ст.225 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.
Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь який юридичний спір.
Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17.
Оскільки позивачем заявлено у встановленій ним формі вимогу про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та у правах і обов`язках сторін з цього приводу є невизначеність, то це не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у даній справі.
Положеннями ст.189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Керуючись ст. ст. 197-200 ЦПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Н. С. Бабич