Справа № 462/957/21
УХВАЛА

22 березня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Фіс В.В.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка 19 лютого 2021 звернулася у суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак спільне життя у неї з відповідачем не склалося. Через постійні конфлікти і суперечки сумісне житя стало нестерпним. Шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалась. На підставі наведеного просить шлюб розірвати.

В судовому позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя, через що постійно виникали сварки. Хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте близько 2 років не підтримують подружніх відносин, вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе, переконана, що їх шлюб розпався остаточно.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, зазначивши, що подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося, вже довгий час між ними немає взаєморозуміння, постиійно виникали сварки, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав та зазначив, що дійсно між ним і позивачкою виникали сварки, вже близько року вони не підтримують подружніх відносин, однак вони проживають в одній квартирі, ведуть спільне господарство, він любить позивачку і хоче зберегти сім`ю та спільно з нею виховувати малолітню доньку, а тому просить надати термін для примирення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що сторонам необхідно надати строк для примирення з наступних підстав.

Згідно ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачене ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі зупинення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони проживають разом, виховують дітей, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу і просить надати строк для примирення.

За наведеного, суд вважає, що слухання справи слід зупинити, надавши сторонам місячний строк на примирення.

Керуючись ст.111 Сімейного кодексу України, ст.251 ч.1 п. 4 ЦПК України, суд-

постановив:

Розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу зупинити та призначити сторонам місячний строк для примирення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 22.03.2021 року.

Суддя: