РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

секретар судового засідання - Добровчан К.Ю.

справа №569/12391/21

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 37 918 грн.82 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_1 , власником і споживачем якого є ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач не оплачує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого за ним станом на 01.05.2021 р. утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 37 918 грн.82 коп.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

14 липня 2021 року від відповідача надійшов відзив, в якому останній вказує на те, що договір з постачальником не укладав, просить позов задоволити частково в межах строку позовної давності та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, по яких сплинула позовна давність.

20 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" подало до суду відповідь на відзив, в якому вказало, що строки позовної давності були перервані самим відповідачем, оскільки відповідно до оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 відповідачем були внесені оплати за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів у ньому наведених та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив застосувати позовну давність та стягнути заборгованість в межах позовної давності.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини по справі, встановив таке.

ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що споживачем не здійснювалася оплата за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та станом на 01.05.2021 виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 37 918 грн. 82 коп.

Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТзОВ «Рівнетеплоенерго» №442 від 23 квітня 2014 року зі змінами затвердженими постановою НКРЕКП №569 від 23 травня 2014 року, постановою НКРЕКП №664 від 13 червня2014 року та №1171 від 31 березня 2015 року. Постановою НКРЕКП №1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, №1791 від 11 грудня 2018 року.

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач не виконує належним чином свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 37 918,82 грн., що стверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Проте, відповідач заперечує наявність таких відносин, акцентуючи на відсутності зазначеного договору у письмовій формі.

Суд вважає, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Згідно ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2055 року №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги опалення та гарячого водопостачання є обґрунтованими та доведеними. Разом з тим, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в меншому розмірі, ніж просить позивач.

За приписами ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як визначено статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно вимог частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Твердження представника позивача про те, що строки позовної давності були перервані самим відповідачем, суд не бере до уваги з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідач користувався усіма наданими йому послугами, проте не оплачував їх у повному обсязі, у зв`язку з чим в період з 01.10.2014 року по 01.04.2021 року в нього утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 37918,82 грн.

Разом з тим, з оборотної відомості № 00081560 вбачається, що у липні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2020 року, січні, лютому 2021 року відповідачем внесені проплати за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі по 200 грн., проте доказів того, що вказані проплати здійснено відповідачем за червень 2020 року, а не частково погашено заборгованість за період з жовтня 2014 року по червень 2018 року суду не надано.

Таким чином, позовна давність у цій справі спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 16.06.2021 року. Послуги, надані у червні 2018 року, відповідач мав оплатити до 20 червня 2018 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з червня 2018 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водовідведення з червня 2018 року по травень 2021 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 17728,06 грн.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в межах строку позовної давності в сумі 17728,06 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1066,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення у сумі 17728, 06 ( сімнадцять тисяч сімсот 6вадцять вісім грн. 06 коп) на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в філії Рівненське обласне управління АТ " Ощадбанк" МФО 333368 код ЄДРПОУ 36598008 ТОВ Рівнетеплоенерго"

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Рівнетеплоенерго" судовий збір в розмірі 1066, 90 ( одна тисяча шістдесят шість ) грн 90 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в філії Рівненського облаасного управління АТ" Ощадбанк!" МФО 333368, ТОв "Рівнетеплоенерго" .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 33027, м.Рівне, вул. Д.Галицького, 27, код ЄДРПОУ 36598008

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя -