Справа № 444/1011/20 Головуючий у 1 інстанції: Ясиноський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/352/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Матяш С.І.

з участю представника ТОВ «Біемджі» Сало А.М., прокурора Репіта О.В., представника Львівського прикордонного загону ( в/ч НОМЕР_1 ) ДПСУ Хиря В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біемджі» на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року у справі за позовом заступника військового прокурора Західного регіону України Коцюби С.А. в інтересах держави - в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах за позовом адміністрації Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Жовківської районної державної адміністрації, ТзОВ "Фаворит-Інвест", ТзОВ «Біемджі» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів міни та витребування майна,

В С Т А Н О В И В :

Заступником військового прокурора Західного регіону України Коцюбою С.А. в інтересах держави - в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах звернувшись із заявою про забезпечення позову, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТзОВ «Біемджі», органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер :27:000:0004 площею 7,1774 га, яка розташована на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Зазначає, що щодо указаної земельної ділянки укладались правочини про її відчуження п`ять разів, при цьому, тільки за останні два роки - 2 рази (23.07.2018 року та 09.07.2019 року), що підтверджується долученою до позовної заяви інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У тому числі, відповідно до листа від 16.08.2019 р. № 1-08, ТОВ «Біемджі» зверталась до Львівського прикордонного загону щодо допуску на територію оспорюваної земельної ділянки осіб та транспорті засоби для виготовлення технічної документації (винос земельної ділянки в натурі, проведення топографічної зйомки) на таку, що вказує на вжиття ТОВ «Біемджі» реальних заходів оформлення технічної документації з метою, у тому числі, відчуження земельної ділянки.

Зазначає, що після виготовлення таких документів, ТОВ «Біемджі» зможе вільно розпоряджатись вказаним майном, що, у свою чергу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся заступник прокурора регіону, що відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову. Тому, вважає, що є всі достатні передумови для застосування судом заходів забезпечення позову.

Стверджує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів. У даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім цього, вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може вплинути на майнові інтереси не лише позивача, а й інших осіб, у разі передання їм права власності на спірне майно, які не беруть участі у цьому судовому процесі, судом необхідно вжити заходів до забезпечення позову шляхом визначеним заступником прокурора регіону.

Зазначає, що законодавством встановлено особливий порядок виконання ухвал про вжиття заходів забезпечення позову з питань заборони здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, що узгоджується з вимогами ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та не вимагає визначення боржника, оскільки розповсюджується на всі органи державної реєстрації прав, визначені ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року заяву про забезпечення позову, яка подана заступником військового прокурора Західного регіону України Коцюбою С.А. в інтересах держави - в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, - задоволено.

Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю «Біемджі» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 218/22, ), органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер :27:000:0004 площею 7,1774 га, яка розташована на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області до набрання законної сили рішенням суду у даній справі № 444/1011/20.

Ухвалу суду в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_1 оскаржив відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Біемджі». Вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм права. Звертає увагу на відсутність в мотивувальній частині ухвали мотивів для вжиття заходів забезпечення позову. Звертає увагу, що товариство з моменту набуття права власності на спірну земельну ділянку не вчиняло жодних дій щодо відчуження такої земельної ділянки. Стверджує, що позивачем не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року та відмовити у задоволенні заяви поданої заступником військового прокурора Західного регіону України Коцюбою С.А. про забезпечення позову.

04 березня 2021 року від Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та 10 березня 2021 року від Львівського прикордонного загону надійшли відзиви на апеляційну скаргу в яких останні зазначають про законність оскаржуваної ухвали, а також, що з врахуванням предмету позову та характеру спірних правовідносин, є реальна загроза відчуження майна відповідачем третім особам, що унеможливить виконання можливого рішенням. Вважають, що у суду були всі достатні передумови для застосування заходів забезпечення позову. Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону і Львівський прикордонний загін просять апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біемджі» залишити без задоволення, а ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біемджі» не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд виходив з тих обставин, що заходи забезпечення позову які просить вжити заступник військового прокурора Західного регіону України Коцюбою С.А. є доцільними в рамках даної справи та є співмірними із заявленими вимогами, з врахуванням того, що існує реальний спір між сторонами, а також існує реальна загроза відчуження спірного майна третім особам, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Як роз`яснено п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Завданням забезпечення позову є негайне вжиття заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Судом встановлено, що предметом спору у вищевказаній цивільній справі за позовною заявою, поданою заступником військового прокурора Західного регіону України Коцюбою С.А. в інтересах держави - в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах за позовом адміністрації Державної прикордонної служби України, Львівського прикордонного загону є визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів міни та витребування майна - земельної ділянка за кадастровим номером :27:000:0004 площею 7,1774 га, яка розташована на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Біемджі».

Між позивачем та ТзОВ «Біемджі», дійсно виник спір з приводу вищезгаданої земельної ділянки щодо якої вжито заходи забезпечення позову.

Виходячи із специфіки вжитого заходу забезпечення позову, з врахуванням предмету позову та характеру спірних правовідносин, колегія суддів погоджується, що є реальна загроза відчуження майна відповідачем третім особам, що, у свою чергу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Покликання скаржника на те, що ним не вчинялося та не вчиняється жодних правочинів щодо відчуження земельної ділянки, передачі її у заставу суд оцінює критично, оскільки без вжиття заходів забезпечення позову скаржник в будь який час зможе відчужити земельну ділянку третім особа, а вжиті судом заходи забезпечення позову фактично не перешкоджають скаржнику використовувати спірну земельну ділянку за її призначенням та вести свою господарську діяльність скаржником на ній.

Окрім цього, покликання на те, що спірна земельна ділянка не була відчужена раніше, протягом року з моменту набуття на неї права власності не підтвердженням того, що така земельна ділянка не буде відчужена скаржником після звернення заступником військового прокурора Західного регіону України Коцюбою С.А. в інтересах держави - в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах за позовом адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з даним позовом.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що за вказаних обставин, суд дійшов вірного висновку про те, що наведене обґрунтування є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову вжитих судом в оскаржуваній ухвалі, оскільки на підтвердження наведеного обґрунтування позивачем надано належні та допустимі докази, обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому суд правильно вказав, що такі заходи слід вжити з метою запобігання можливого утруднення виконання рішення суду.

Щодо покликання про незастосування судом зустрічного забезпечення позову слід зазначити наступне.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (частини перша, друга статті 154 ЦПК України).

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Враховуючи, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди скаржнику чи третім особам і відсутні обставини, визначені ч.3 ст.154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав вважати, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали мав вжити заходи зустрічного забезпечення позову.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтовано висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що відповідає положенням ч. 2 ст.149 ЦПК України.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біемджі» слід залишити без задоволення, а ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біемджі» - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник