Справа № 289/252/21
Номер провадження 2/289/468/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову подану у межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Макарівської квартирно - експлуатаційної частини (району) Міністерства оборони, третя особа - Міністерство оборони України про виплату грошової компенсації за не отримане житло,

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової Частини НОМЕР_1 , Макарівської квартирно - експлуатаційної частини (району) Міністерства оборони, третя особа - Міністерство оборони України про виплату грошової компенсації за неотримане житло, ухвалою від 05.05.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.06.2021, проведення якого було двічі відкладено.
01.07.2021 через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній в порядку забезпечення позову просить суд заборонити військовій частині НОМЕР_1 , Макарівській квартирно - експлуатаційній частині (району) Міністерства оборони України розпоряджатись грошовими коштами, які виділені у 2021 році і виділяються на даний час Міністерством оборони України на виплату компенсації військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за не отримане житло.
В обґрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що його та сім`ю в складі 3 осіб було зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 , в загальну чергу та першочергове отримання жилого приміщення, а саме двокімнатної квартири, однак протягом двох років, з часу набуття статусу інваліда війни, не отримав належного житла, а також грошової компенсації, хоча позивач має вислугу понад 25 років. Військовослужбовці, які поставлені на квартирний облік пізніше ОСОБА_1 , які потребують поліпшення житлових умов, у першочерговій черзі отримали таку грошову компенсацію, хоча не мають статусу інваліда війни. З метою запобігання розпорушування зазначених грошових коштів військовою частиною НОМЕР_1 , Макарівською квартирно - експлуатаційною частиною (району) Міністерства оборони України, виділення їх на адресу інших військовослужбоців, які не мають статусу ветерана, інваліда війни, оскільки засідання житлової комісії військової частини відбуваються, де вирішуються питання про конкретне виділення цих коштів військовослужбовцям, що в свою чергу ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення позову до відповідачів.
Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом, яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Виходячи зі змісту ст. ст. 149-158 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову та враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано та не зазначено у заяві належних та достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або не забезпечить ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
У зв`язку з чим, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану у межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Макарівської квартирно - експлуатаційної частини (району) Міністерства оборони, третя особа - Міністерство оборони України про виплату грошової компенсації за не отримане житло.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя Н. С. Сіренко