Справа № 513/1094/20
Провадження № 2/513/134/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Власенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього на свою користь додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 9214 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Саратського районного суду Одеської області від 15 квітня 2009 року. У них є спільна дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 13.06.2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку відповідача, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даний час їхня донька навчається на контрактній основі на першому курсі денної форми навчання Міжнародного Гуманітарного університету, спеціальність "Готельно-ресторанна справа". Плата за перший рік навчання - 13900 гривень, комісія банку - 278 гривень. Вартість проживання дочки в гуртожитку університету за 5 місяців з вересня по січень склала 4250 гривень. Загальна сума додаткових витрат на дитину, які понесла позивачка, складає 18428 гривень.

Позивачка стверджує, що для оплати додаткових витрат вона була змушена взяти банківський кредит, оскільки аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для оплати контракту.

У зв`язку з цим, позивачка просить стягнути з відповідача половину вартості сплаченого контракту та вартості проживання у гуртожитку, як додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Саратського районного суду від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22 січня 2021 року (а.с. 38).

06 січня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не підлягає задоволенню. Вважає, що навчання дитини не може розцінюватись як особливі обставини в розумінні ст.185 СК України. Послався на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 року № 336/1488/19.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Власенко Л.В. у суді позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_4 , якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 72).

Заслухавши позивачку та її представника, ознайомившись з відзивом відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Ройлянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.8).

01 липня 2009 року шлюб між подружжям ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області 13 серпня 2009 року (а.с.9).

14 лютого 2013 року ОСОБА_1 зареєструвала новий шлюб, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_1 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.10).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виконавчий лист знаходиться на примусовому виконання в Саратскому районному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м) Одеса) (а.с.11).

Довідка про утримання аліментів, видана КП "Саратська центральна районна лікарня Саратської районної ради Одеської області" підтверджує, що відповідач ОСОБА_2 працює в КП "Саратська ЦРЛ" лікарем-рентгенологом. З січня 2020 року по грудень 2020 року із його заробітної плати утримано аліментів на загальну суму 41047,06 грн (а.с.47). Отже, середньомісячний розмір аліментів, сплачених відповідачем на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 склав 3420,59 грн.

Договором № 241-173-вд від 07.09.2020 про надання освітніх послуг, укладеним між ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 та Міжнародним гуманітарним університетом в особі ректора, підтверджено, що ОСОБА_3 у неповнолітньому віці вступила на навчання до Міжнародного гуманітарного університету на перший курс за спеціальністю "Готельно-ресторанна справа", форма навчання - денна, ступень вищої освіти - бакалавр, строк дії договору з 07.09.2020 року по 30.06.2024 року. Відповідно до пункту 3.2. договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 61600 грн, з яких за 2020/2021 навчальний рік, 1 курс - 13900 грн.(а.с.12-13).

Згідно з довідкою № 386 Міжнародного гуманітарного університету, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання Інституту права, економіки та міжнародних відносин Міжнародного гуманітарного університету, контрактної форми навчання, зі спеціальності "Готельно-ресторанна справа". Стипендії не отримує. Термін навчання з 14.09.2020 року до моменту отримання диплому (а.с. 14).

Як встановлено з довідки гуртожитка № 4 Одеського Національного університету "Одеська юридична академія" ОСОБА_3 в період з 01 вересня 2020 року по теперішній час мешкає в зазначеному гуртожитку № 4, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті № НОМЕР_4 (а.с.15).

За квитанцією КSК3216 від 20 серпня 2020 року АТ "Райффайзен Банк Аваль" Шевченко Лілія Володимирівна сплатила Міжнародному гуманітарному університету за навчання ОСОБА_3 на І курсі грошові кошти в сумі 13900 грн., сума комісії 278 грн., а разом 14178 грн. (а.с.16).

Квитанція до прибуткового касового ордера № 6935 від 10.09.2020 року підтверджує, що ОСОБА_3 сплатила 4200 грн. за гуртожиток (з 01.09.2020 по 31.01.21 р.), МГУ, 1 курс (а.с.17).

Згідно з довідкою про доходи від 07.12.2020 р. вих.177/11-1378, яка видана АТ "Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_1 працює в АТ "Райффайзен Банк Аваль" з 29 вересня 2017 року по теперішній час на посаді головного експерта Саратського відділення, її заробітна плата за період грудень 2019 року - листопад 2020 року становить 132701,60 грн. (а.с.26). Таким чином, середня заробітна плата позивачки за цей період становила 11048,47 грн щомісячно.

Довідка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 293 від 02.03.2021 року підтверджує, що до складу сім`ї позивачки входять: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та чоловік ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.80). Чоловік позивачки працює, отримує заробітну плату.

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 81).

Відповідач ОСОБА_2 03 вересня 2011 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 (а.с.77).

Свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 підтверджують, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 78,79).

Згідно з довідкою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області за №268 від 26.02.2021 року, до складу сім`ї відповідача входять: дружина ОСОБА_11 , син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.73).

Довідка КУ "Саратський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти" за № 32 від 30.12.2020 року підтверджує, що дружина позивача ОСОБА_11 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку з 18.02.2020 року (а.с.75).

Відповідно до довідки УСЗН Саратської РДА Одеської області за № 887 від 29.12.2020 року ОСОБА_11 у червні-грудні 2020 року отримувала щомісячну державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень (а.с.74).

08.02.2021 року ОСОБА_11 була попереджена про наступне вивільнення із займаної посади відповідно до рішення Саратської селищної ради від 02 лютого 2021 року №87-VІІІ "Про припинення юридичної особи КУ "Саратський районний центр фінансового обліку та матеріально-технічного забезпечення закладів та установ освіти" по п.1 ст.40 КЗпП (а.с.76).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

"Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі".

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на контрактній основі на першому курсі денної форми навчання Міжнародного Гуманітарного університету. За перший рік навчання позивачка сплатила 13900 гривень. Сплачена позивачкою сума комісії банку в розмірі 278 грн. не відноситься до витрат на навчання, а тому не підлягає стягненню з відповідача.

Посилання позивачки на те, що нею сплачено за проживання дитини в гуртожитку 4200 грн. суд відкидає, тому що згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 6935 від 10.09.2020 року, за гуртожиток 4200 грн. сплатила не позивачка, а ОСОБА_3 (а.с.17).

Таким чином, належними та допустимим доказами підтверджено, що додаткові витрати позивачки на навчання доньки складають 13900 гривень.

Позивачка та її чоловік працюють, на утриманні позивачки знаходиться одна малолітня дитина.

Суд вважає безпідставними ствердження відповідача про те, що навчання дитини не може розцінюватись як особливі обставини в розумінні ст.185 СК України. При цьому суд виходить з того, що навчання та здобуття вищої освіти розвиває здібності дитини. Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 року № 336/1488/19, на який посилається відповідач, стосується оплати навчання дитини не в Україні, а за кордоном, тому не підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли між сторонами.

Та обставина, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки не є підставою для звільнення його від оплати додаткових витрат, пов`язаних з навчанням доньки.

Вирішуючи питання щодо розміру додаткових витрат на навчання дитини сторін, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працює, у нього на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей від другого шлюбу та дружина, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, була попереджена про звільнення з роботи по п. 1 ст.40 КЗпП України. Тому суд приходить до висновку, що матеріальне становище відповідача не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат на навчання дочки ОСОБА_3 , тому зазначені витрати можуть бути компенсовані ним частково у розмірі 5000 гривень.

Вимоги позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат в іншій частині не знайшли об`єктивного підтвердження, тому в їх задоволенні належить відмовити.

Посилання позивачки на те, що вона оформила кредит, щоб оплатити навчання дочки, суд вважає необгрунтованими, тому що згідно квитанції оплата за навчання в сумі 13900 грн. була здійснена позивачкою 20.08.2020 року, а заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту готівкою № НОМЕР_9 вона підписала 07.10.2020 року (а.с.19-зворот, 20-21).

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного.

Згідно з нормами ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

01.12.2020 року між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Власенко Л.В. був укладений договір № 35 про надання правничої допомоги (а.с. 29-30).

Відповідно до акту наданих професійної правничої допомоги від 07.12.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 9 від 07.12.2020 року вартість послуг адвоката Власенко Л.В. становить 3000 гривень (а.с.32-33).

Приймаючи до уваги надані докази, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень підлягає повному задоволенню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст.2-15, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 березня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , паспорт НОМЕР_11 , виданий Саратським РС ГУДМС України в Одеській області 15 березня 2013 року, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Власенко Лілія Вікторівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002725 від 16 вересня 2015 року, видане рішенням Ради адвокатів Одеської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , паспорт НОМЕР_12 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 13 жовтня 1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя А. І. Бучацька