ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4014/21 Справа № 203/1542/19 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Макаров М. О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Макарова М.О., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Благодійної організації благодійний фонд «Твій рідний край», ОСОБА_3 , головного редактора газети «Твій рідний край. Газета північного «Придніпров`я» Гусарова Ігоря Борисовича, про визнання недостовірною інформації, зобов`язання спростувати інформацію, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вдруге звернувся із апеляційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року, яка подана із пропуском строку на апеляційне оскарження рішення.

Згідно ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 ст. 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

У свою чергу в п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України закріплено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ЦПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, суд, здійснюючи правосуддя, наділений повноваженнями, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, надати оцінку наведеним стороною обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, оцінити, чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності, та враховуючи баланс суспільного та приватного інтересу, дійти висновку про можливість (неможливість) відновлення строку на апеляційне оскарження.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, апелянт вказує, що апеляційна скарга подається повторно завжди після спливу строку апеляційного оскарження. Апелянт зазначає, що одержав копію ухвали про повернення його первісної апеляційної скарги 11 лютого 2021 року і невідкладно усунувши причини її повернення, звернувся із повторною скаргою. При цьому, апелянт зазначає, що ухвалу про залишення його первісної апеляційної скарги, він не отримував, а про залишення апеляційної скарги без руху дізнався тоді ж, коли і про її повернення. Крім того, апелянт зазначає, що наявне у справі поштове повідомлення містить лише прізвище одержувача ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , вказана помилка у написанні прізвища позивача свідчить, що посвідчення особи позивача працівник поштового зв`язку не бачив.

З вказаними твердженнями апелянта погодитись не можна, з огляду на наступне.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Благодійної організації благодійний фонд «Твій рідний край», ОСОБА_3 , головного редактора газети «Твій рідний край. Газета північного «Придніпров`я» Гусарова Ігоря Борисовича, про визнання недостовірною інформації, зобов`язання спростувати інформацію.

Вперше, апелянт звернувся із апеляційною скаргою на вказане рішення 18 вересня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати апелянтом судового збору у розмірі 2305,20 грн. та надання ордеру про надання правової допомоги на представництво інтересів ОСОБА_1 у Дніпровському апеляційному суді.

Копія вказаної ухвали суду була направлена на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вказані в апеляційній скарзі.

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 особисто отримав копію ухвали, однак вказані недоліки скарги не усунув.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто останньому.

12 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 повторно звернувся із апеляційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року.

Представник апелянта вказує, що про залишення апеляційної скарги без руху дізнався тоді ж, коли і про її повернення, а наявне у справі поштове повідомлення містить лише прізвище одержувача ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 .

Однак, вказані твердження не є поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, так як кореспонденція направлялась апеляційним судом на адресу позивача, яка вказана у його позові та апеляційних скаргах.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Знаючи про наявність ухвали, якою первісну апеляційну скаргу було залишено без руху, ОСОБА_1 вказані недоліки не усунув, що й стало підставою для її повернення як неподаної.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Враховуючи викладене, Апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року є неповажними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що зазначені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними, - у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2020 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя М.О. Макаров