Справа № 372/3699/20
Провадження № 2-375/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

19 березня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Сокол О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03 травня 2018 року вона уклала договір купівлі-продажу №25 з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 про виготовлення та передачу у власність гранітного пам`ятника. Відповідно до п.3.1 договору, вартість виробу становить 10000 гривень. В день укладання договору нею було внесено завдаток у розмірі 5000 грн., потім за вимогою відповідача здійснено доплату 1300 грн., 3300 грн., що відображено у договорі, а потім ще 1200 грн. В п.2.1. договору встановлено, що пам`ятник повинен бути переданий позивачу протягом 45 днів з моменту оплатти. Таким чином, позивачем було вчасно сплачено повну вартість виробу, а відповідач до часу розгляду справи судом пам`ятник позивачу так і не передав, тобто не виконав взяте на себе зобов`язання. Позивач просила розірвати договір купівлі-продажу, стягнути з відповідача сплачені нею 10000 грн., 500 грн. штрафу, пеню у розмірі 2634 грн. і моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

02 листопада 2020 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

09 лютого 2021 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що в травні 2018 року уклала з відповідачем договір на купівлю гранітного пам`ятника, сума договору складала 10000 грн., які нею було передано ФОП ОСОБА_2 . Останній мав виготовити та передати їй пам`ятник протягом 45 днів, однак до цього часу свої зобов`язання не виконав. Спочатку він говорив, що все готово, обіцяв з дня на день передати виріб, а потім перестав виходити на зв`язок та відключив телефон.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 вартість товару 10000 грн., як зазначено в договорі, хоча на справді позивачем було сплачено більшу суму. З метою уникнення подвійного стягнення просив стягнути неустойку, а саме пеню за рік прострочення виконання зобов`язання та моральну шкоду 20000 грн..

Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, відзив на позов і заперечення суду не подав. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю та ухвалити заочне рішення.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 03 травня 2018 року уклав договір купівлі-продажу №25 з відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 про виготовлення та передачу у власність пам`ячника гранітного.

Відповідно до п.3.1 договору загальна вартість товару, що продається становить 10000 грн. Згідно відміток на договорі позивач сплатила відповідачу 5000 грн., 1300 грн., 3300 грн., 3000 грн..

Згідно п.2.1 того ж договору продавець повинен повністю передати товар покупцю протягом 45 днів з моменту оплати.

До теперішнього часу пам`ятник гранітний відповідачем позивачу не передано.

Вказані обставини також підтверджуються відтвореними в судовому засіданні аудіозаписами розмов між сторонами щодо предмету спору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п. 3).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також за вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач свій обов`язок з оплати вартості виробів виконала повністю.

Відповідач до теперішнього часу не виконав свої зобов`язання за договором після тримання коштів позивача у повному обсязі.

У відповідності до положень п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідачем було порушено умови укладеного договору та чинного законодавства, внаслідок чого, суд вважає, що позивач має право на розірвання договору, повернення сплаченої суми коштів і відшкодування неустойки - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за рік, що становить 1898 грн.

Підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ч.6 ст.259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу №25 від 03.05.2018 року укладений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування 10000 грн. сплачених за договором коштів, 1898 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, а всього стягнути 11898 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 березня 2021 року.

Суддя Т.В. Проць