Справа № 522/2212/20
Провадження № 2/522/4127/21
У Х В А Л А

26 липня 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання- Баланюк Т.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курбак Кирила Володимировича, Публічне акціонерне товариство « Комерційний банк « Приват Банк» про визнання права власності та скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; скасувати арешт накладений постановою про опис та арешт майна державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса) Курбак Кирила Володимировича на автомобіль Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору; передати автомобіль Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.04.2020 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року вжито заходи забезпечення позову, заборонено державному виконавцю Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Кубрак К.В. передачу на реалізацію та здійснення продажу ( реалізацію) арештованого майна, а саме: 1/2 частини транспортного засобу Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору. Зупинено продаж ( реалізацію) арештованого майна, а саме: 1/2 частини транспортного засобу Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору.

Підготовче судове засідання, призначене на 14.04.2020 року відкладено до 13.07.2020 року через неявку сторін у страві.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 13.07.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи АТ КБ « Приватбанк» та оголошено перерву до 02.11.2020 року в якому, в свою чергу оголошено перерву до 04.02.2021 року, через відсутність належного сповіщення третьої особи.

До підготовчого судового засідання, призначеного на 04.02.2021 року сторони по справі не з`явились, ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу для розгляду по суті на 20.04.2021 року.

До судових засідань, призначених на 20.04.2021 року та 26.07.2021 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання про слухання справи у відсутності позивача до суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020року у справі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вони не містять достатньо доказів для ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року,гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у 2020 році, позивач останнім часом не цікавиться розглядом справи, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

З огляду на те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, розумний строк розгляду справи сплинув, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курбак Кирила Володимировича, Публічне акціонерне товариство « Комерційний банк « Приват Банк» про визнання права власності та скасування арешту,- залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року, якою заборонено державному виконавцю Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Кубрак К.В. передачу на реалізацію та здійснення продажу ( реалізацію) арештованого майна, а саме: 1/2 частини транспортного засобу Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору. Зупинено продаж ( реалізацію) арештованого майна, а саме: 1/2 частини транспортного засобу Mercedes-Benz 190, VIN № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Р.Д. Абухін

26.07.2021