27.07.2021 ЄУН 389/2017/21
Провадження 2-з/389/45/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року місто Знам`янка

Кіровоградської області

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Український Віталій Валентинович, за участю секретаря судового засідання Гой І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Знам`янський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що виконавчим написом № 50068, що вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» в розмірі 28062,00 грн. Проте позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною із порушеннями законодавства України, прав та законних інтересів позивача.

Фактично боржник позивач по справі заперечує свою заборгованість, тому не може йти мова про безспірність заборгованості, що є підставою для стягнення заборгованості лише в судовому порядку, а не за виконавчим написом нотаріуса.

Таким чином, зважаючи на спір між сторонами, невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим документом.

Розгляд заяви про забезпечення позову проведено судом без повідомлення учасників справи, що не суперечить ч.1 ст.153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, матеріали цивільної справи та доданих до неї документів, суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Зі змісту постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, - заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі N 753/22860/17 (провадження N 14-88цс20).

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення ускладнення або неможливості виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Державним виконавцем Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сагайдачним П.П. відкрито виконавче провадження №66146065 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який позивач в своїй позовній заяві просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис не пересвідчився в безспірності заборгованості за відповідним договором.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що при не вжитті заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову, а також те, що на виконання оскаржуваного позивачем виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження, в рамках якого накладений арешт на кошти боржника, з`ясувавши відповідність виду забезпечення позову обсягу позовних вимог, беручи до уваги зміст заходу забезпечення та мету його застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб, суд приходить до висновку, що невжиття такого заходу як заборона державному виконавцю вчиняти певні дії може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся, тому такий захід забезпечення позову, як заборона державному виконавцю звертати стягнення на кошти боржника, є розумним, обґрунтованим, адекватним, логічним і справедливим до вирішення даного спору по суті, а також є співмірним із заявленими позивачем вимогами та спроможним відновити порушені права позивача, а тому подана заява про забезпечення позовної заяви підлягає задоволенню.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 157, 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66146065, відкритому за виконавчим написом нотаріуса №50068 вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», заборгованість в сумі 28062,00 грн.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», місце знаходження: вул. Героїв Севастополя, 48 м. Київ.

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В.Український