АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року

м. Чернівці

Справа № 725/4115/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Владичана А.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Конецька Д.Г.

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі ОСОБА_3 , Житлово-будівельний кооператив «Буковинський, 25»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 3 лютого 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Вольська-Тонієвич О.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом.

Позивачі, уточнивши позовні вимоги, просили усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 шляхом зупинення подальшого незаконного будівництва багатоквартирного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці за кадастровим номером :31:001:1029 до приведення цього об`єкту у відповідність до вимог Державних будівельних норм і правил України, Містобудівних умов і обмежень для проектування багатоквартирного будинку, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів в частині додержання відставні у 8 м від найбільш виступаючої частин новобудови до житлового будинку позивачів згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів 11000 гривень додаткових витрат, які останні змушені були зробити для відновлення свого права.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони будь-яким особам здійснювати оздоблювальні та будівельні роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці за кадастровим номером №:31:001:1029..

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що з часу звернення її та ОСОБА_2 до суду з даним позовом, відповідач ОСОБА_3 терміново відчужив земельну ділянку на якій ведеться незаконне будівництво новому власнику ЖБК «Буковинський, 25».

Крім того, з вказаного часу відповідачі пришвидшили будівельні роботи та цілодобово проводили на об`єкті незавершеного будівництва роботи, зокрема звели четвертий поверх новобудови та влаштували балкони навпроти її будинку.

На даний час відповідачі почали оздоблювальні роботи на об`єкті будівництва та опублікували у засобах масової інформації оголошення про продаж квартир у вказаному житловому будинку. Вважала, що відповідачі планують завершити будівництво до закінчення розгляду даної справи у суді та здійснити продаж квартир, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення їх позову.Окрім того, продовження будівельних робіт спірного житлового будинку загрожує життю та здоров`ю родини позивачів, про що свідчить подія, яка відбулась 6 жовтня 2010 року, а саме падіння з будівельного майданчика, який знаходиться безпосередньо над подвір`ям позивачів, металевої підпори у зв`язку з чим було пошкоджено стіну житлового будинку, де проживають позивачі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 3 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 по забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що позивачкою не наведено суду достатніх доказів щодо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а посилання на те, що дії відповідачів призведуть до неможливості виконання рішення, у разі задоволення судом позову є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, позивачами не зазначено, які саме оздоблювальні, будівельні роботи слід заборонити та яким саме особам слід заборонити вчиняти такі дії. Заборона суду проводити ремонтно-будівельні роботи та вчиняти інші дії щодо ремонту, оздоблення та будівництва на земельній ділянці відповідача обмежує його право власності щодо володіння та користування придбаним будинком, передбачене статтями 317, 319, 321 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначені позивачкою факти та обставини, а саме продовження відповідачами будівництва багатоквартирного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , здійснення ними оздоблювальних робіт на вказаному об`єкті будівництва та намір відповідачів продати третім особам квартири у такому житловому будинку, є достатньо обґрунтованими припущеннями того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі, якщо позов буде задоволено повністю чи частково.

Суд першої інстанції порушив принцип рівності сторін перед законом, оскільки обрав позицію захисту прав відповідача на спірний житловий будинок, незважаючи на те, що останньому не належить жодний будинок на вказаній земельній ділянці, а вказаної новобудови юридично не існує.

Оскільки оспорюване будівництво є самочинним, права відповідачів у разі задоволення заяви про забезпечення позову не можуть бути порушені.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні належною позивачам власністю, а саме житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 шляхом зупинення подальшого будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 на земельній ділянці за кадастровим номером :31:001:1029 до приведення цього об`єкту у відповідність до вимог Державних будівельних норм і правил України, Містобудівних умов і обмежень для проектування багатоквартирного будинку, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, оскільки істотні порушення при будівництві зазначеного багатоквартирного житлового будинку порушують права позивачів як суміжних землекористувачів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 , посилалась на те, що на час звернення до суду із вказаним позовом відповідачами продовжувались здійснюватися незаконні будівельні роботи на спірному об`єкті будівництва та розпочато оздоблювальні роботи, що свідчить про намір відповідачів до вирішення спору у даній справі завершити будівництво вказаного житлового будинку та продати квартири у ньому стороннім особам, що в свою чергу утруднить чи зробить неможливим ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів (у разі задоволення позову), за захистом яких вони звернулися до суду.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії, тощо.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 372/135/19 та від 21 січня 2019 року у справі ґ3 902/483/18.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 29 січня 2020 року у справі № 753/3170/18.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам здійснювати оздоблювальні та будівельні роботи по будівництву багатоквартирного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці за кадастровим номером №:31:001:1029, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується й апеляційний суд, правильно встановив, що позивачем не вказано перелік будівельних та оздоблювальних робіт, здійснення яких судом слід заборонити, не зазначено яким саме особам слід заборонити здійснення таких робіт та не надано докази на підтвердження того, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Окрім того, суд першої інстанції, належним чином здійснивши співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, а також майнових наслідків заборони здійснювати певні дії, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані заходи не можуть вважатися необхідними, доцільними та співмірними з огляду на фактичні обставини справи та предмет заявлених позовних вимог, зокрема, обмежувати право відповідача на забудову належної йому на праві власності земельної ділянки, враховуючи що спір у даній справі виник лише щодо недотримання відповідачами при будівництві багатоквартирного житлового будинку встановлених законом норм та правил.

Недотримання справедливого балансу (співмірності) при втручанні в право власності є порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах закону порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності.

Суд у разі ухвалення рішення, яке обмежує процесуальні права учасника справи (вирішуючи питання про забезпечення позову), має врахувати, що таке обмеження повинно бути дійсно необхідним та ефективним для забезпечення виконання рішення в майбутньому, з одного боку, але не повинно тягнути за собою невиправданих обтяжень для осіб, процесуальні права яких обмежуються, з іншого боку.

Заявницею не надано до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції про співмірність вжитих заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 531/422/19.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо тлумачення норм процесуального та матеріального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням вимог закону та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381,382ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 3 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 25 березня 2021 року

Головуючий О.О. Одинак

Судді: А.І. Владичан

Н.Ю. Половінкіна