Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2021 Справа №607/9107/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_1 зареєстровані: чоловік ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_3 , внук ОСОБА_5 , внука ОСОБА_6 , колишній зять ОСОБА_2 . Між дочкою позивачки ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 06 липня 2008 року був зареєстрований шлюб, який згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року № 607/23080/19 розірвано. В період шлюбу у сторін народились діти: син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 . На даний момент відповідач не входить до складу сім`ї позивачки, тобто обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту припинена, окрім того є інші істотні обставини: неможливість проживання за однією адресою через поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями, допускає домашнє насильство та наявність необхідності використання займаного приміщення для проживання власника будинку і членів його сім`ї. З моменту розірвання шлюбу дочки позивачки та відповідача сімейні відносини між ними були припинені, а тому і право на користування житлом ОСОБА_2 втрачено. У добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідач не знімається. Даний факт суттєво порушує право власності позивачки, створює перешкоди в користуванні власністю, яка несе додаткові витрати по його утриманню.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням шляхом виселення. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Гриців О. Я. в судове засідання не з`явилися. 07 липня 2021 року судом зареєстровано клопотання адвоката Гриців О. Я., у якому вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання. 09 липня 2021 року представник відповідача, адвокат Фльорків О. В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, судом зареєстровано клопотання, у якому вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05 липня 1991 року будинок з належними до нього будівлями та спорудами. який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є ОСОБА_1 на праві особистої власності.

Відповідно до довідки № 6-163 від 24 травня 2021 року, яка видана Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області в за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; колишній зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказане узгоджується із відомостями, зазначеними у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 лютого 1987 року Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 .

06 липня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 26 листопада 2009 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року у справі № 607/23080/19 вказаний шлюб розірвано.

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 26 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 серпня 2011 року Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 . батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .

Як слідує із приєднаних до позовної заяви квитанцій, ОСОБА_1 здійснює оплату за послуги електропостачання, газ розподілу, газ постачання у будинку АДРЕСА_1 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року у справі № 607/15217/20 встановлено, що ОСОБА_2 05 серпня 2020 року близько 02 години, по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_3 , висловлювався до неї нецензурними словами, погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 . ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Як слідує із відповіді Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 200/03/1-2021 від 31 травня 2021 року, 18 травня 2021 року телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство в присутності неповнолітніх дітей. Дане повідомлення зареєстроване Тернопільським відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 18 травня 2021 року № 3176. За результати проведеної перевірки за вказаним зверненням, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У частині першій статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволенні потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

У частині першій статті 402 ЦК України вказано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначене у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Аналіз положень гл. 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

ОСОБА_2 вселився у спірне будинковолодіння як член сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 відповідач спільним побутом із позивачкою не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України.

Судом встановлено, що позивачка є головою колгоспного двору та співвласником будинку за вищевказаною адресою, у якому зареєстрована та проживає; її донька перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , у зв`язку із чим останній був зареєстрований та проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 як співвласник майна надала право відповідачу користуватись ним. Після розірвання шлюбу із донькою позивачки відповідач не входить до складу сім`ї ОСОБА_1 , а відтак його сервітут підлягає припиненню з огляду на те, що ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини та дочки позивачки ОСОБА_3 .

Тобто, право ОСОБА_2 на користування чужим житлом підлягає припиненню на вимогу власника.

Суд не бере до уваги Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 257817370 від 22 травня 2021 року приєднану представником позивача до позовної заяви, оскільки вказана інформація стосується осіб ОСОБА_2 (особа померла), ОСОБА_9 (причина відсутності коду: архівний запис). Таким чином, суд не може ідентифікувати особу, якої стосуються вказані записи та зробити висновок, що вони мають відношення до відповідача ОСОБА_2 .

За встановлених обставин, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивачки, які підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні житлом у спосіб виселення ОСОБА_2 із будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог, суд розподіляє судові витрати на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 401-406 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні будинковолодінням ОСОБА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири),00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири),00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська