ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/371/20 Номер провадження 22-ц/814/1791/21Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2021 року, ухвалене суддею Кривич Ж.О.,повний текст рішення складено - 23 травня 2021 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування вартості за недовраховану електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування вартості за недовраховану електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.

Позовна заява мотивована тим, що 18 січня 2017 року уповноваженими представниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» - контролерами ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відповідності до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_5 ) було виявлено порушення, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою поза лічильником. (підключення розетки, минаючи електролічильник). При включенні навантаження на дану розетку, електролічильник не працює, при вимкнених запобіжниках напруга в розетці є. Спожита таким чином електрична енергія лічильником не обраховувалась. Виявити точку підключення без демонтажу елементів споруди неможливо. Згода на виконання таких дій відповідачем надана не була. Факт правопорушення зафіксовано Актом № 00004972 від 18.01.2017 року у присутності ОСОБА_2 , яка підписала акт. Пунктом 53 Правил передбачено, що на підставі акту енергопостачальник має право припинити постачання електричної енергії, а також визначити обсяг і вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. Позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідачів у відшкодування збитків у вигляді вартості електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у розмірі 21 967,15 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вартість недоврахованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 21 967,15 грн. на р/р № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк», МФО 339500, .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» сплачений судовий збір у розмірі 2 102 грн. на р/р № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК», МФО 339500, код 25717118.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що доводи Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на підтвердження своїх вимог, викладені у письмовій формі, відповідають вимогам Закону, є обґрунтованими, тому заслуговують на увагу. Суд погодився з розрахунками позивача і вважає, що сума збитків, які підлягають стягненню на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, складає 21 967,15 грн., вказаний розмір нарахований за період з 18.01.2014 року по 18.01.2017 року. Порушення встановлені у приватному будинку, електромережі постачальника та споживача чітко розмежовані. Можливість підключення прихованої електропроводки до мережі, яка не є власністю ні позивача, ні відповідача, виключається. ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_5 . Згідно ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. В частині стягнення збитків з ОСОБА_2 , то суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки вона за вказаною адресою не проживає, доказів того, що вона проживає чи має право користування житлом по АДРЕСА_1 , суду не надано. Щодо заяви відповідачів про застосування строків позовної давності, то судом встановлено, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки позов направлено поштою 18.01.2020 року, що підтверджується оригіналом конверту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що трирічний строк позовної давності у даному спорі обчислюється з 18.01.2017року і закінчується 17.01.2020 року. Посилаються на постанову Верховного Суду України від 16.04.2014 року у справі 6-24 цс14. Вважають, що суд першої інстанції, керуючись ч.4 ст.267 ЦК України повинен був відмовити у позові Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у зв`язку із закінчення строку позовної давності. Крім того, зазначають, що судом не взято до уваги правове обґрунтування суттєвих обставин, що мали місце при виявленні факту порушення, а саме при складенні акту, які повною мірою впливають на застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Звертають увагу, що дане домоволодіння належало батькам ОСОБА_1 . На момент складення акту власників будинку не було серед живих. 18 січня 2017 року представники постачальника електричної енергії склали акт про порушення, вказавши ОСОБА_2 в якості споживача. Проте, вона одразу повідомила, що до вказаного будинку відношення не має, в ньому не проживає, а отже не є споживачем чи його представником та не має ніяких відповідних повноважень. Вважають, що ОСОБА_2 на момент складення акту не підпадала під поняття побутового споживача чи його представника, оскільки не мала договірних відносин з постачальником електричної енергії, фактично не використовувала електроенергію для власних побутових потреб і постійно проживала та була зареєстрована за іншою адресою, що достовірно встановлено судом. Судом не дана правова оцінка того, що акт про порушення від 18.01.2017 року складено всупереч аб.2 п.4.1. і п.4.5. Методики та п.53 ПКЕЕН у присутності неналежної особи, а отже не може сприйматися як належний та беззаперечний доказ. Відповідач ОСОБА_1 на момент перевірки не мав статусу нового власника чи наймача об`єкту і фактично не використовував електричну енергію. Тим більше, що він фактично проживав та був зареєстрований за іншою адресою. Також зазначають, що суд не дослідив та не дав оцінку численним порушенням при складенні акту про порушення, зокрема: Методика застосовується за умови виявлення місця підключення, в Акті чітко не визначено тип порушення, що призводить до подвійного тлумачення, незважаючи на пряму норму, що забороняє застосовувати Методику, позивачем здійснено нарахування з дня останньої технічної перевірки, але не більше ніж за 3 роки, проте в протоколі відсутні відомості про дату останньої технічної перевірки.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що станом на 18.01.20217 року ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії здійснювало свою діяльність з постачання електричної енергії відповідно до Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року та «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами, які діяли до 26.06.2018 року.

З 01.01.2019 року АТ «Полтаваобленерго» є оператором системи розподілу електричної енергії та не надає послуги з постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та постачання електричної енергії.

ПАТ «Полтаваобленерго» здійснювало постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 785 від 02.08.2016 року (а.с. 40).

Спадкоємцем померлої є ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 59972989 від 08.04.2020 року (а.с. 73), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 113).

Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією.

Пунктом 7 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

ОСОБА_1 фактично споживав електричну енергію, не звертаючись у філію із заявою про укладення договору та переоформлення особового рахунку.

18 січня 2017 року уповноваженими представниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» - контролерами ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідності до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, прихованою електропроводкою поза лічильником (підключення розетки, минаючи електролічильник). При включенні навантаження на дану розетку, електролічильник не працює, при вимкнених запобіжниках напруга в розетці є. Спожита таким чином електрична енергія лічильником не обраховувалась. Виявити точку підключення без демонтажу елементів споруди було неможливо.

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення за фактом виявленого порушення у присутності відповідача ОСОБА_2 був складений акт № 00004972 про порушення Правил користування електричною енергією для населення (а.с. 7). Відповідачу було продемонстроване виявлене порушення. Вона поставила свій підпис в акті та отримала його другий примірник.

Відповідача було запрошено прийняти участь у засіданні Комісії енергопостачальника по розгляду актів на 08.02.2017 року.

08.02.2017 року за заявою відповідача ОСОБА_1 та у його присутності було проведено засідання комісії по розгляду акту № 00004972, про що зазначено в протоколі засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення за № 153 від 08.02.2017 року (а.с. 12).

На підставі вищезазначеного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, було виконано розрахунок суми збитків, заподіяних відповідачами, які склали 21 967,15 грн. (а.с. 10-11).

Копія протоколу засідання № 153 від 08.02.2017 року, розрахунок суми завданих збитків по акту № 00004972 отримано відповідачем ОСОБА_1 під підпис.

Станом на день звернення до суду шкода позивачу не відшкодована.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з наступного.

Пунктом 53 Правил передбачено, що на підставі акту енергопостачальник має право припинити постачання електричної енергії, а також визначити обсяг і вартість електричної енергії. не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі Методика).

За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Згідно з п. 2.1.6 Методики вона застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил, та в разі виявлення таких порушень як підключення до електричної мережі, що є власністю споживача, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку.

Пунктами 11, 42 Правил передбачено обов`язок споживача забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку у квартирі або на іншому об`єкті споживача та встановлено, що відповідальність за їхнє збереження несе споживач.

У відповідності до п. 37 Правил енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання електролічильника та проводити обстеження електроустановок споживача щодо виявлення споживання електроенергії поза приладом обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Згідно п. 48 вказаних Правил та ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» споживач несе відповідальність згідно з законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

У відповідності до ч. 4 п. 53 цих Правил розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електроенергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.

Порядок проведення розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил, визначається розділом 3 Методики.

Споживачами вчинені дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії.

Відповідно до п. 3.3 Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за:

- добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії;

- тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії;

- кількістю днів.

Відповідно до абз. 2 п.п. а), п. 3.3 Методики застосовується у разі вчинення споживачем інших дій, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості. Саме до таких дій і відноситься виявлене у домоволодінні відповідачів порушення.

У такому разі, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Суд першої інстанції погодивсяся з розрахунками позивача і вважає, що сума збитків, які підлягають стягненню на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, складає 21 967,15 грн.

Суд першої інстанції не погодивсяся з відповідачем, що невстановлення місця «скрутки» дротів у стіні рівнозначно тому, що позивач не встановив місця підключення прихованої проводки. Порушення встановлено у приватному будинку, електромережі постачальника та споживача чітко розмежовані. Можливість підключення прихованої електропроводки до мережі, яка не є власністю ні позивача, ні відповідача, виключається.

Вказаний розмір збитків позивачем нараховано за період з 18.01.2014 року по 18.01.2017 року.

ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути завдані збитки за період з 18.01.2014 року по 01.08.216 року включно на підставі ч. 1 ст. 1231 ЦК України та за період з 02.08.2017 року по 18.01.2017 року, як з власника, що прийняв спадщину після померлої матері.

В частині вимог про стягнення збитків з відповідача ОСОБА_2 , то суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідач зареєстрована за іншою адресою, доказів того, що вона проживає чи має право користування житлом по АДРЕСА_1 , суду не надано, в акті вона зазначала, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, свідок ОСОБА_7 також суду пояснила, що ОСОБА_2 заперечувала факт свого проживання у будинку.

Щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

31.03.2020 року відповідачі звернулись до суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Вирішуючи клопотання відповідачів, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дана справа є малозначною, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи.

Клопотання відповідача не було обґрунтовано необхідністю вчинити дії щодо підготовки справи до розгляду.

Щодо строку звернення до суду.

31.03.2020 року відповідачі подали до суду заяву застосування строку позовної давності.

Вирішуючи клопотання, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.Відповідно до правил ст.ст. 261, 262 цього Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки позов направлено поштою 18.01.2020 року, що підтверджується оригіналом конверту (а.с. 21).

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням викладене, з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Предметом даного спору є відшкодування вартості недорахованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 37 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН) в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, енергопостачальник має право: пропонувати побутовим споживачам додаткові послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії; перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії побутовому споживачу у межах, передбачених договором; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати побутового споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку.

Згідно з пунктом 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ПАТ «Полтаваобленерго» здійснювало постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Спадкоємцем померлої є ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 59972989 від 08.04.2020 року (а.с. 73), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 113). ОСОБА_1 фактично споживав електричну енергію, не звертаючись у філію із заявою про укладення договору та переоформлення особового рахунку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є побутовим споживачем, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки факт відсутності договору про надання послуг електропостачання сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг та відшкодування завданих збитків. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ПАТ «Полтаваобленерго» здійснювало постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, від користування послугами не відмовлявся, а фактично ними користувався та користується, що підтверджується довідкою про обсяги споживання електричної енергії за період з 08/2016 по 12/2017 року за вказаною адресою.

Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з електропостачання ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносини не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування збитків.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Тому, доводи апеляційної скарги щодо фактичного проживання ОСОБА_1 за іншою адресою, є безпідставними.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що акт про порушення № 00004972 від 18 січня 2017 року відповідає вимогам пункту 53 Правил та розділу 4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, містить усі необхідні для розрахунку згідно з вимогами Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначено Методикою, що застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил.

Відповідно до Методики та Правил порядок нарахування вартості необлікованої електричної енергії залежить не від способу порушення правил - самовільного підключення, а від самого факту такого порушення, тобто вчинення дій, які призвели до необлікованого споживання електричної енергії, та можливості/неможливості виявити цей факт представниками постачальника.

Підпунктом 3.3 Методики визначено порядок розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил.

У зв`язку із наведеним, суд першої інстанції, виходячи із доведеності факту виявленого виду порушення ПКЕЕН дійшов правильного висновку, що при визначенні кількості днів, яка береться для розрахунку обсягу самовільно спожитої електричної енергії у даному випадку необхідно керуватись положеннями пункту 3.3 Методики.

Вказаним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування апеляційним судом положень Методики в частині нарахувань за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію.

Встановивши, що відповідач допустив не обліковане споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника, що призвело до споживання електроенергії поза приладами обліку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення збитків з ОСОБА_1 та нарахував збитки відповідно до вимог чинного законодавства, за три роки, що передували виявленню порушення.

Крім того, колегія суддів враховує, що сам факт порушення споживачем Правил користування електричною енергією, що полягала в «самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі поза приладом обліку з метою без облікового споживання електричної енергії», відповідачем у встановленому чинним законодавством порядку не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт від 18.01.2017 року про порушення ПКЕЕН був складений у відсутність ОСОБА_1 не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відповідачем не оскаржувалося рішення комісії прийняте за його присутністю, які були ухвалені за наслідками складення вказаного акта. Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір, повно та об`єктивно дослідив обставини складення акту про порушення та дії працівників енергопостачальника та надав їм відповідну оцінку.

Так, відповідно до п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, визначено, що у разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Зазначене положення «Правил…» працівниками ПАТ «Полтаваобленерго» дотримано, оскільки зазначений акт підписаний уповноваженими представниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» - контролерами ОСОБА_6, Заборцевою О.В та Погребнік В.В.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність застосування строків позовної давності, то колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Отже трирічний строк позовної давності у даному спорі, що виник між сторонами, обчислюється з 19 січня 2017 року і закінчується 18 січня 2020 року.

ПАТ «Полтаваобленерго» направило позовну заяву до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 18 січня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності.

Крім того, колегія суддів враховує, що 18 січня 2020 року - це субота, тому з врахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України днем закінчення строку є перший за ним робочий день, тобто 20 січня 2020 року.

Отже висновок суду першої інстанції про відмову у застосуванні строків позовної давності є обґрунтованим та таким, що відповідає висновку, викладеному у постанову Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі №6-24цс14. Доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на законі.

Інші доводи апелянта також не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для його скасування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спору правильно застосовані норми матеріального права та обґрунтовано задоволені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов