Справа №295/3142/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суджу м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Лубякової Галини Михайлівни, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяни Олексіївни, про визнання недійсними договорів дарування, заповіту, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Богунського районного суду м. Житомира надійшов позов ОСОБА_1 , в якому особа просить визнати недійсним договір дарування 164/1000 ід. частин земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 03.08.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , визнати недійсним договір дарування 61/100 ід. частин житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 10.08.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , визнати недійсним заповіт від 03.12.2012 року, вчинений ОСОБА_4 .

В обгрунтування вимог позивач посилається на ту обставину, що волевиявлення дарувальника та заповідача не відповідало її волі, при вчиненні оспорюваних правочинів особа не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

При цьому, позивач просить звернути увагу, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира по справі за позовом ОСОБА_4 (після смерті особи - правонаступник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_1 визнано недійсним договір дарування частини житлового будинку від 03.09.2011 року, згідно якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 39/100 ід. частини будинку АДРЕСА_1 . В обгрунтування висновків судом покладались відомості про стан здоров`я ОСОБА_4 .

В подальшому від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії з відчуження чи реєстрації права власності об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У Постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду роз`яснив аспекти забезпечення позову: таких як арешт та заборона на вчинення певних дій.

Так, «забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном».

Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову заявленим вимогам, балансу інтересам сторін, суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно в тій частині, яке належить відповідачам та, відповідно, є спірним внаслідок укладення оспорюваних договорів, що відповідатиме меті забезпечення позову як тимчасових заходів, направлених на гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, та виявлятиме не лише дієвий, але й достатній рівень судового контролю.

Суд відмовляє у застосуванні заходів у вигляді заборони на вчинення реєстраційних дій відносно нерухомого майна за вищевказаною адресою, оскільки такий вид забезпечення унеможливить виконання рішення суду, яким визнано недійсним договір дарування від 03.09.2011 року. Питання про застосування заходів забезпечення, в такому разі, необхідно вирішувати у відповідному судовому провадженні. Слід звернути увагу, що позивач не повідомляє, яка саме частина у праві на нерухоме майно може вважатись спадковою масою після смерті ОСОБА_4 без висновків суду за ухваленим рішенням про визнання відповідного договору дарування, укладеного заповідачем, недійсним, а тому заборона на проведення реєстраційних дій відносно усього нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не є виправданим заходом забезпечення.

Керуючись ст. ст.149-150 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 164/1000 ід. ч. земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:042:0003, які належать на праві власності ОСОБА_3 .

Накласти арешт на 61/100 ід. ч. житлового будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Б.Лятошинського, 15-Б) для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.М.Лєдньов