Справа № 161/2246/21
Провадження № 2/161/1692/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Фурман Ю.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, на обгрунтування якої зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 рік помер їх батько ОСОБА_4 , який за час життя перебував у шлюбі з їх мамою ОСОБА_5 . Зазначили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали у квартирі АДРЕСА_1 . У ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 померла. З 1981 року і до дня смерті ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу в органах РАЦСу. За період спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 приватизували вказану квартиру, в якій проживали. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, у зв`язку з чим спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах встановленого шестимісячного строку подано відповідні заяви до Луцької районної державної нотаріальної контори. З метою оформлення права на спадкове майно - на частку квартири АДРЕСА_1 (далі - спадкове майно), позивачі звернулися до Луцької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Волчук Т.М. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті батька ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю у них документа, що посвідчує право власності на спадкове майно (оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло знаходиться у Відповідача), а також через розбіжності у свідоцтвах про народження спадкоємців, де у графі «Батько» зазначено - ОСОБА_6 , а у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено « ОСОБА_7 ». Разом з тим, вказують, що враховуючи рівність часток суб`єктів права спільної сумісної власності, спадковим майном є 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м. На підставі викладеного, просять суд встановити факт родинних відносин між позивачами та їх батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ними право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 .

До початку підготовчого засідання представник позивачів подала заява, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач подала заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги визнає та просить їх задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 рік помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 03 та Рокинівською селищною радою 24.04.2000 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

З метою оформлення права на спадкове майно - на частку кв. АДРЕСА_1 (далі - спадкове майно), 30.08.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Луцької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

30.08.2018 року державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волчук Т.М. винесено постанову № 1295/02-31 про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті батька ОСОБА_4 .

Підставою для відмови у видачі свідоцтва слугувала відсутність у позивачів документа, що посвідчує право власності на спадкове майно, а також розбіжності у свідоцтвах про народження спадкоємців, де у графі «Батько» зазначено - ОСОБА_6 , а у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено « ОСОБА_7 ».

Допущена за життя спадкодавця помилка у написанні прізвища, де замість вірного прізвища « ОСОБА_8 » у паспорті та правовстановлюючих документах зазначено « ОСОБА_7 », унеможливлює в позасудовий спосіб доведення факту родинних відносин ОСОБА_4 , батька, та його синів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок чого робить неможливим оформлення права на спадщину.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, як в даному випадку.

Як встановлено судом, за час життя ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану 06.05.1947 року зроблено відповідний запис за № 3 та Рокинівською сільською радою видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , де ОСОБА_6 зареєстрований батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження сільської ради с. Рокині 10.12.1948 року зроблено запис за № 20 та Рокинівською сільською радою видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 . ОСОБА_6 був зареєстрований батьком.

Як вбачається із довідки Рокинівської сільської ради № 1089/01.10 від 29.12.2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали у квартирі АДРЕСА_1 та у ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 померла.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як сином та батьком, а також родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як сином і батьком, окрім вищенаведених оцінених в сукупності документів та фактів, підтверджується також рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2006 року по справі № 2-212/06, що залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30.03.2006 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 та ОСОБА_2 про встановлення факту подружнього проживання, шлюбних відносин та визнання права власності на спадкове майно спадкодавця. Із змісту зазначених судових рішень вбачається, що у спадкодавця ОСОБА_4 було два сини - ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в зв`язку з чим, спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах встановленого шестимісячного строку подано відповідні заяви до Луцької районної державної нотаріальної контори.

Так, із 1981 року і до дня смерті ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_3 , без реєстрації шлюбу в органах РАЦСу.

За період спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 приватизували вказану квартиру, в якій проживали, набувши майно та на праві спільної сумісної власності, про що Рокинівською селищною радою 05.09.1995 року було видане свідоцтво про право власності на житло - кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м.

Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи рівність часток суб`єктів права спільної сумісної власності, то спадковим майном є 1/2 частина кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м.

З огляду на смерть дружини спадкодавця ( ОСОБА_5 ), наявність рішення суду про відмову ОСОБА_3 , яка проживала зі спадкодавцем на момент його смерті, у позові про встановлення факту подружнього проживання, шлюбних відносин та визнання права власності на спадкове майно, що було ухвалене Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 25.01.2006 року по справі № 2-212/06, залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30.03.2006 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , - єдиними спадкоємцями є сини спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відтак, кожному належить по 1/4 частині кв. АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивачі належним чином оформити право власності по 1/4 частині кв. АДРЕСА_1 , не мають можливості через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 про що державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волчук Т.М. винесено відповідну постанову № 1295/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2020 року.

За наведених обставин, позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_2 як спадкоємці, позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на вищевказане нерухоме майно в позасудовому порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями за законом є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину та не заявили про відмову від її прийняття, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачами право власності на спадкове майно по 1/4 частині кв. АДРЕСА_1 за кожним.

При вирішенні даного спору, суд також приймає до положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачами позову на зачіпає законних прав та інтересів будь-яких третіх осіб.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

З урахуванням викладеного та враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги відсутність позасудових способів реалізації права позивачів на спадкове майно, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 76-81, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин та визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт родинних відносин та визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук