Справа № 456/4274/20
Провадження № 2/456/31/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

за участю секретаря -Сунак Н. М.

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2005 шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище ОСОБА_4 на дошлюбне ОСОБА_5 . Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час також змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Коли доньці виповнилося вісім місяців, відповідач залишив сім`ю і більше ними не цікавився. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не проявляє щодо своєї дочки батьківської турботи, не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги, аліменти на її утримання не сплачує. Більше того, взагалі не спілкується з дитиною і не бачиться, не виявляє до неї жодного інтересу.

У зв`язку з вищенаведеним зважаючи на те, що відповідач свідомо без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позові та просила суд їх задоволити. Додатково пояснила, що вона розлучилась з відповідачем коли дитині було 1,5 року. На даний час її доньці ОСОБА_7 16 років. Протягом цих 16 років відповідач життям дитини взагалі не цікавився, з донькою жодного разу не зустрічався. На аліменти вона не подавала, а відповідач добровільно фінансово ніколи не допомагав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином неодноразово повідомлений судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради у судове засіданні не з`явилась, у попередньому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Додатково пояснила, що у лютому 2020 ОСОБА_1 звернулась в службу у справах дітей з заявою щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно

дочки ОСОБА_8 .. Батько дитини неодноразово викликався на засідання комісії, однак жодного разу не з`явився. На підставі зібраних матеріалів комісія прийшла до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був між ними розірваний, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 16.03.2006./а.с.6/

Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області./а.с. 7/

03.09.2020 ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис № 16, що стверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів./а.с.10/

На даний час дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , що стверджується наявною у матеріалах справи довідкою № 2114 виданою КП «Управляюча компанія» №4» та фактично знаходиться на її утриманні./а.с.17/

Згідно характеристики виданої Стрийською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2 ім. героя України А.Корчака від 06.02.2020 вбачається, що ОСОБА_6 учениця 10 класу, навчається у школі з першого класу. У вихованні доньки бере участь тільки мама ОСОБА_1 , цікавиться навчальним та виховним процесом. Активно допомагає керівнику під час організацій екскурсій, виховних заходів, батьківських зборів. Батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідував школу і не цікавиться її шкільним життям./а.с.12/

Згідно довідки № 05-07/49 від 08.04.2020 виданої сімейним лікарем КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Стрия» вбачається, що у дитини ОСОБА_10 не має захворювань, які можуть бути викликані несприятливими соціально- побутовими умовами у сім`ї, під динамічним спостереженням сімейного лікаря не знаходиться. Займається дитиною тільки мама, батько не цікавиться здоров`ям дитини. /а.с.13/

Згідно довідки про неотримання аліментів № 287 від 16.10.2020 вбачається, що позивач дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.04.2020 по 30.09.2020 на утримання дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що не зверталась у відділ із заявою про стягнення аліментів./а.с.18/

В той же час судом встановлено, що позивач по справі офіційно працевлаштована, є приватним підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування - ІІ групи.

Згідно висновку служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням голови Стрийської міської ради № 224 від 30.09.2020 вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.43-45/

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що по матеріалах перевірки була опитана ОСОБА_12 , мати ОСОБА_2 , яка пояснила, що її син ОСОБА_13 перебуває за межами України. Протягом останніх 15 ти років ОСОБА_14 дитину матеріально не забезпечував.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зокрема доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, у судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_15 , яка показала що проживає по сусідству з позивачкою. Пригадує момент коли позивач та відповідач одружились, як у них народилась дитина. Коли дитині було близько 2 років сторони розлучились. ОСОБА_2 зник з життя позивачки та дитини. Вона ніколи не бачила щоб він приходив провідувати дитину. Вихованням дитини займалась виключно мати ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_16 у судовому засідання показала, що добре знайома з сім`єю позивачки так як є хресною матір`ю її молодшого сина. Знає дочку сторін ОСОБА_17 з народження. Вихованням дівчинки займалась та займається виключно мати - ОСОБА_1 , батька - ОСОБА_2 вона ніколи не бачила. На даний час у позивачки інший чоловік якого дитини називає татом. Про біологічного батька дитина нічого не пам`ятає.

Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, а їх покази не суперечать іншим доказам по справі.

Стаття 51 Конституції України визначає, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Стаття 18 Конвенції визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну

відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст. 150 СК України, а як встановлено по справі, жодного з цих обов`язків відповідач не виконує ігноруючи їх ухиляючись від виконання, що характеризується апатичним ставленням відповідача до своєї дитини ОСОБА_3 , що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неї.

На підстави вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, той факт, що дитина перебуває на утриманні матері, а також враховуючи позицію служби у справах дітей Стрийської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дитини, задовольнити заявлені позовні вимоги та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: Н. М. Янів