Справа №442/5201/21
Провадження №2/442/1153/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Крамара О.В., з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт нерухомого майна, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №12153203, підстава обтяження - постанова державного виконавця Дрогобицького МРУЮ від 18.08.2010 року у ВП№20873986 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 10.02.2012 за №12153203, внесений Львівською філією Державного підприємства «Інформаційний центр».

Вказує, що фактично при отриманні інформації з Державних реєстрів дізнався про наявність у нього арешту нерухомого майна на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2010 року у ВП№20873986, однак, як вбачається з даних Реєстру виконавчих проваджень відносно нього відсутнє будь-яке примусове виконання в межах виконавчого провадження за №20873986.

Також зазначає, що відповідно до Листа Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.05.2021 року вбачається, що 27.02.2014 року в межах виконавчого провадження №20873986 державним виконавцем при примусовому виконанні судового наказу №2-н-202 від 09.06.2009 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (стягувач - АТ «Укрінбанк») винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а також вказано, що виконавче провадження №20873986 знищено за закінченням строків зберігання як завершене виконавче провадження.

Ухвалою від 08.07.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 15.07.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до даних Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у позивача наявний арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 12153203, внесений на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2010 року у ВП№20873986, що підтверджується відповідним Витягом з Державних реєстрів за №257206152 від 19.05.2021 року

Відповідно до даних Реєстру виконавчих проваджень відносно Позивача відсутнє будь-яке примусове виконання в межах виконавчого провадження за №20873986.

Також згідно Листа Відповідача від 20.05.2021 року надана інформація, що 27.02.2014 року в межах виконавчого провадження №20873986 державним виконавцем при примусовому виконанні судового наказу №2-н-202 від 09.06.2009 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (стягувач - АТ «Укрінбанк») винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та на даний час виконавче провадження №20873986 знищено за закінченням строків зберігання як завершене виконавче провадження.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається.

Перелік підстав закінчення виконавчого провадження визначено ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Нормою ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Нормами ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Такі правові регулювання містяться і в ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки заборона на відчуження обмежує позивача у можливості реалізувати її право розпоряджатися своїм майном, а підстави для даних обмежень відсутні, вважаю, що позовні вимоги є повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Скасувати арешт нерухомого майна, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №12153203, підстава обтяження - постанова державного виконавця Дрогобицького МРУЮ від 18.08.2010 року у ВП№20873986 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 10.02.2012 за №12153203, внесений Львівською філією Державного підприємства «Інформаційний центр». -

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2021року.

Суддя О.В. Крамар