Справа № 487/2196/20
Провадж.№ 2/481/57/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судового засідання Юхименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Білецького О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»(Відповідач 1), ОСОБА_2 (Відповідач 2), третя особа ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

21.04.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути в солідарному порядку з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 на його ( ОСОБА_1 ) користь матеріальну шкоду у розмірі 24510 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на його ( ОСОБА_1 ) користь моральну шкоду у розмірі 20000 гривень; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 20.08.2019 року близько 16 годин 40 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр. Центральному, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 , під його керуванням. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2019 р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні вище вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 340 грн. Цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на час вчинення ДТП, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Євроінс Україна», поліс №АО/1124963. Страхувальником вказана ОСОБА_3 . Відповідно до рахунку-фактури №НН-0000061 від 27.08.2019 р. виданого ФОП « ОСОБА_4 », вартість матеріального збитку, що завдано власнику транспортного засобу марки НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 24510 грн. У зв`язку з чим, він звернувся до Відповідача з заявою про виплату йому страхового відшкодування з усіма необхідними документами, але жодної відповіді від страховика не отримав.Крім матеріальних збитків йому завдано моральні страждання (моральну шкоду), які виразились у тому, що у нього істотно порушився звичний спосіб життя, він постійно перебуває у стресовій атмосфері, так як є необхідність повертати грошові кошти, які брав у борг, з метою ремонту автомобілю. Крім того, він змушений складати процесуальні документи (у тому числі цю позовну заяву) та звертатися до суду для примусового стягнення завданої шкоди, що також додає моральних страждань із-за неможливості у звичайному ритмі захистити свої порушені права.

18.08.2020 року до Новобузького районного суду Миколаївської області за ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2020 року, з підстав визначених п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, передано для розгляду дану цивільну справу.

В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 03.09.2020 року прийнято до свого провадження, відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 28.09.2020 року.

28.09.2020 р. від представника Відповідача 2 ОСОБА_2 , адвоката Білецького О.П., до суду надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову, в частині стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на такі обставини. Згідно п.1.4 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів особи, відповідальність яких застрахована, це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. У даному випадку, власник автомобіля MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 передала цей транспортний засіб іншій особі ОСОБА_2 , який мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, передавши йому реєстраційний документ на цей транспортний засіб. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 володів транспортним засобом неправомірно. За таких обставин ОСОБА_2 правомірно володів автомобілем MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 та, відповідно, був застрахованою особою. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як вбачається з поліса № АО/1124963 від 23.05.2019 р. розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю (здоров`ю) становить 200000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну 100000 гривень. Таким чином, враховуючи розмір страхової суми і те, що позивачем заявлено позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 24510,00 гривень, відповідач вважає, що в межах страхової суми, зазначеної в страховому полісі, ця шкода (в разі доведення її розміру належними доказами) підлягає стягненню із страхової компанії.

В задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди відповідач також просив відмовити, з урахуванням положень ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись вимогами розумності і справедливості, зважаючи на характер правопорушення, відсутність доказів на підтвердження глибини фізичних та душевних страждань позивача, а також приймаючи до уваги ступінь вини відповідача.

Ухвалою суду від 28.09.2020 р. у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відкладено судовий розгляд по справі на 11:00 годину 20.10.2020 року.

01.10.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від голови правління ПрАТ «СК «Євроінс Україна»(Відповідача 1) ОСОБА_5 , в якому останній просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 21.08.2019 р. до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомлення про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи, звернувся Позивач, в якому повідомив Страховика про подію, яка мала місце 20.08.2019 р. у м. Миколаєві, на пр. Центральному, за участю транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням Позивача, транспортного засобу «MAZDA СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням Відповідача 2, та транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ТОВ «АГРОСТРУКТУРА», під керуванням ОСОБА_6 . Згідно з п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На виконання п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», 21.08.2019 р. суб`єктом оціночнoi діяльності ОСОБА_7 , за заявою ПрАТ «СК «Євроінс Україна», був проведений огляд пошкоженого автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено протокол огляду колісного транспортного засобу. Відповідно до калькуляції № 25753 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП становить 13945,19 грн., яка була вирахувана за допомогою програмного комплексу AUDATEX для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва, що узгоджується з думкою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка висвітлена в резолютивній частині Ухвали від 21.01.2013 р. по справі № 6-9399. Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначено ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за допомогою програми «AUDATEX», із застосуванням середньо-ринкової вартості нормо-години завода-виробника згідно «Бюлетеня автотоварознавця», рекомендований Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р., на підставі Протоколу огляду колісного транспортного засобу від 21.08.2019 р. В п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» зазначається, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. 21.08.2019 р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування. Однак, дослідивши матеріали справи, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було встановлено, що заявлена пригода (ДТП), в результаті якої було завдано матеріальних збитків Позивачу, відбулась в результаті обопільної вини водіїв транспортного засобу «MAZDA СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується: письмовими поясненнями Позивача, наданими Страховику 21.08.2019 р., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими Страховику 21.08.2019 р., інформацією, що міститься в деталізованій довідці НПУ про ДТП, схемою місця ДТП, яка сталася 20.08.2019 р., постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2019 р. №487/6466/19). Відповідно до п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Таким чином, враховуючи те, що ДТП сталася в результаті обопільної вини водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було прийнято рішення про здійснення на реквізити позивача страхового відшкодування у розмірі 6972,59 грн. (50 % від розміру заподіяної шкоди) та затверджено страховий акт № 25753. Рахунок станції технічного обслуговування, на якій планується проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля є лише попереднім оціночним документом окремого суб`єкта оціночної діяльності, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що визначає розмір збитку. Рахунок-фактура № НН-0000061 від 27.08.2019 р., складений суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_8 , а не суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідний сертифікат. Дані наданого Позивачем рахунку не відповідають вимогам п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 із змінами та доповненнями від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159, та невідображають суму завданих збитків Позивачу, а відтак, даний рахунок не може бути документом, що підтверджує розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , так як він є розрахунково-платіжним документом, що передбачають лише виставлення певних сум до оплати покупцям за фактично поставлені товари чи фактично надані послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або Актом прийому передачі виконаних робіт (послуг).

Ухвалою суду від 20.10.2020 року, за клопотанням позивача від 19.10.2020 року, у зв`язку з його неявкою з поважної причини, відкладено судовий розгляд по справі на 11:30 годину на 20.11.2020 року.

Ухвалою суду від 20.11.2020 року відкладено судовий розгляд по справі на 10 грудня 2020 року о 11:00., за клопотання позивача, який також з поважної причини не мав можливості з`явитись на судовий розгляд.

Ухвалою суду від 11.01.2021 р. витребувано із Заводського районного суду м. Миколаєва справу про адміністративне правопорушення №487/6464/19 (провадження №3/487/1626/19) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху під час ДТП та справу про адміністративне правопорушення №487/6466/19 (провадження №3/487/1627/19) про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху під час ДТП, у зв`язку з чим відкладений судовий розгляд на 28.01.2021 року о 11:00 годині.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року відкладено судовий розгляд по справі на 17.02.2021 року о 11:00 годині, у зв`язку з неотриманням позивачем повідомлення про розгляд справи на цю дату.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Представник Відповідача 2 ОСОБА_2 , адвокат Білецький О.П. у судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві.

Представник Відповідача 1 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлявся шляхом надсилання поштової кореспонденції, поважних причин неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлялась, як шляхом надсилання поштової кореспонденції, так і шляхом надсилання СМС-повідомлення, поважних причин неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення Позивача ОСОБА_1 , представника Відповідача 2 ОСОБА_2 , адвоката Білецького О.П., дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2019 р. близько 16 години 40 хвилин по пр. Центральному, 16 в м. Миколаєві між автомобілем «MAZDA СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 (власником якого є ОСОБА_3 ) та автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2019 р. по справі № 487/6464/19, особою, винною в дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2 (а.с.08).

Згідно до копії рахунку-фактури №НН-0000061 від 27.08.2019 р. виданого ФОП « ОСОБА_4 », оригінал якого оглянутий в судовому засіданні, вартість матеріального збитку, що завдано власнику транспортного засобу марки НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 24510 грн( а.с.09).

Як убачається з рахунку-фактури за виконані роботи, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 від 12.09.2019 року, оригінал якого оглянутий в судовому засіданні, ОСОБА_1 сплачено за ремонт автомобіля НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 ,суму в розмірі 24510 гривень 00 копійок.

Згідно з полісом №АО/1124963 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAZDA СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Євроінс Україна». Страхувальником вказана ОСОБА_3 Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну третім особам визначено у розмірі 100 000 грн, розмір франшизи - 0 грн( а.с.65)

Позивач ОСОБА_1 21.08.2019 року та відповідач ОСОБА_2 20.08.2019 року повідомили ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про ДТП та подали документи для здійснення страхової виплати (а.п.65-69,80).

На підставі страхового акта № 25753/19 від 10.12.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та розрахунку визначення розміру виплати страхового відшкодування страховою компанією №25753/19 від 05.12.2019 року прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 6972 грн.59 коп., яке сплачено у відповідній сумі на рахунок позивача, що він підтвердив у судовому засіданні (а.с.81,82).

На запит позивача до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про невідповідність його витрат на ремонт транспортного засобу, нарахуванням страховика, йому було повідомлено, що розмір збитків, нарахований за допомогою програмного забезпечення «AUDATEX», в сумі 13945 грн.19 коп., сплачений йому в розмірі 50 %, оскільки шкода транспортному засобуНYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 , заподіяна не тільки внаслідок взаємодії з ним автомобіля «MAZDA СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 (власником якого є ОСОБА_3 ), а й транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ТОВ «АГРОСТРУКТУРА», під керуванням ОСОБА_6 .

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (частина третя статті 988 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) ( стаття 1194 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників ( стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ( стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Отже суд прийшов до висновку, що страховик, а саме ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна»( Відповідач 1), у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, зобов`язаний сплатити потерпілому розмір завданої шкоди.

Покладення позивачем солідарного обов`язку на Відповідача 1( страховика) та Відповідача 2(винуватця ДТП) по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, суд вважає помилковим.

Так судом встановлено, що на момент ДТП ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Відповідач 1) була страховиком, а ОСОБА_3 (третя особа) - страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0/1124963, ОСОБА_2 є особою, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом, що заподіяв шкоду позивачу .

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України) .

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) ( ст..980 ЦК України).

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Як зазначалось вище, відносини у цій сфері регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», уклавши з ОСОБА_3 договір страхування цивільно-правової відповідальності по забезпеченому договором транспортним засобом автомобілем «MAZDA СХ-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Законодавство України, чинне як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

Відтак, помилковим є твердження позивача про стягнення солідарно з відповідачів страхового відшкодування. Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18).

Позов у частині стягнення з ОСОБА_2 (Відповідача 2) на користь позивача моральної шкоди у сумі 20000 гривень, не може бути задоволений, виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

В обґрунтуваннях про розмір та підстави стягнення моральної шкоди позивач послався на те, що він поніс та продовжує нести душевні страждання, у зв`язку з несплатою йому шкоди за пошкоджене майно, через що він вимушений був позичати, витрачену на ремонт автомобіля суму грошових коштів, складати процесуальні документи та звертатись до суду для відстоювання його прав та законних інтересів.

Зазначені обґрунтування, на думку суду, з урахуванням вимог ст..81 ЦПК України не доводять підстав та розміру заявленої моральної шкоди, що вказує на безпідставність позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи питання щодо розміру шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача з Відповідача 1 суд приходить до такого.

Як зазначалось вище, в судовому засіданні встановлено, що позивач поніс витрати на ремонт транспортного засобу НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 в сумі 24510 грн., при цьому отримав від Відповідача 1 суму в розмірі 6972 грн.59 коп.

Відповідач 1 мотивував сплату шкоди в такому розмірі наявністю розрахунку про оцінку транспортного засобу здійсненого страховою компанією №25753/19 від 05.12.2019 року за допомогою програмного забезпечення «AUDATEX» в сумі 13945 грн.19 коп.

Посилання відповідача 1 на зазначені обставини та розрахунок, судом ставиться під сумнів, оскількивін - це лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Суд встановив, що позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО). Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку, виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля.

Вказаний висновок викладений у постанові Касаційного Господарського Суду у складі Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 (провадження № 14-178цс18), про те, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Також, посилання Відповідача 1 на необхідність 50 % відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою на користь позивача, у зв`язку з участю у такій пригоді іншого транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ТОВ «АГРОСТРУКТУРА», під керуванням ОСОБА_6 , не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на законі.

Як видно з постанови Заводського районного суду м. Миколаїв від 13.11.2019 року близько 16 годин 40 хвилин 20.08.2019 року в м. Миколаєві по пр. Центральному, водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ТОВ «АГРОСТРУКТУРА», був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вказаною постановою ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні вище вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 340 грн.

Судового рішенням, яким було встановлено винуватість водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вчиненню дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 , не існує.

Крім того, як видно з пояснень позивача ОСОБА_1 , що він дав у судовому засіданні, близько 16 годин 40 хвилин 20.08.2019 року, він рухаючись в м. Миколаїв по проспекту Центральному за кермом автомобіля НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 та, пригальмувавши перед пішохідним переходом, почув удар в задню частину автомобіля, а вийшовши з нього виявив, що з його автомобілем зіткнувся автомобіль MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , який отримав також механічні пошкодження передньої частини.

Зазначені пояснення підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.08.2019 року, які залучені до матеріалів адміністративних справ відносно ОСОБА_2 № 487/6464/19 та ОСОБА_6 № 487/6466/19, які досліджені в судовому засіданні та з яких вбачається, що близько 16 годин 40 хвилин 20.08.2019 року, коли він( ОСОБА_2 ) рухався за кермом автомобіля MAZDA СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаїв по проспекту Центральному, автомобіль НYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, різко загальмував, а він також загальмувавши, не зміг уникнути зіткнення з вказаним авто, контактувавши з ним передньою частиною свого автомобіля. Після чого, почув удар в задню частину свого автомобіля, а вийшовши з нього, встановив, що з його автомобілем, також зіткнувся автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Ці обставини підтверджуються також схемою ДТП, що мається в матеріалах адміністративних справ від 20.08.2019 року.

Зазначені пояснення та встановлені в судовому засіданні обставини спростовують твердження Відповідача 1 про те, що шкода транспортному засобу Позивача була заподіяна не тільки транспортним засобом, яким керував Відповідач 2, а й іншим транспортним засобом - «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що вказує на безпідставність нарахування ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» шкоди у розмірі 50% за розрахунком № 25753/19 від 05.12.2019 року.

Підводячи підсумок викладеному, беручи до уваги витрати, понесені ОСОБА_1 на ремонт транспортного засобу в сумі 24510 грн.00 коп., з урахуванням часткової сплати Відповідачем 1 позивачу суми шкоди в розмірі 6972 грн.59 коп., з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» підлягає стягненню сума в розмірі 17537 грн. 41 коп.

За таких обставин, позовні вимоги позивача до Відповідача 1 про стягнення матеріальної шкоди знайшли підтвердження при судовому розгляді у розмірі 17537 грн. 41 коп., а вимоги до Відповідача 2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не доведені та підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з Відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 331,28 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (17537.41х840:44510=331,28).

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 273,274-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 17537( сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень 41 копійки.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без задоволення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати в сумі 331( триста тридцять одної) гривні 28 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.03.2021 року.

Суддя Вжещ С.І.