ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6645/21
провадження № 2/753/5756/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

09 липня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив у якому вона вказує про сплату нею суми заборгованості у розмірі 56 522,43 грн., що підтверджується довідками виданими Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» 25.05.2021 року та 05.07.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

З заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у загальному розмірі 56 522,43 грн. При цьому, з наданого відповідачем відзиву та довідок, які видані позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 повністю погасила перед позивачем борг у розмірі 56 522,43 грн., тобто предмет спору у даній справі відсутній.

Водночас, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Оскільки ОСОБА_1 повністю погасила борг перед позивачем, суд дійшов висновку, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, а відтак у даній справі відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності до ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановлює ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судових витрат з державного бюджету.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

А згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, за підсумовуючим аналізом наведених правових норм питання щодо розподілу судових витрат (зокрема повернення судового збору) у випадку закриття провадження у справі на підставі до ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадиться лише за заявою (клопотанням) позивача, а відтак суд роз`яснює позивачу, що останній може звернутися з заявою (клопотанням) про повернення сплаченого при зверненні до суду судового збору.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, стст. 260, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.