Справа № 310/9848/19
8/310/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини, в якій зазначив, що Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було видано судовий наказ від 22.01.2020 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 19.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважав, що існують підстави для перегляду судового наказу від 22.01.2020 року за нововиявленими обставинами та його скасування з огляду на наступне. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 19.07.2019 року №613 визначено місце проживання дитини з батьком ОСОБА_1 і на сьогоднішній день місце проживання дитини є квартира АДРЕСА_2 . Розпорядження від 19.07.2019 року №613 не оспорене і не скасоване, відсутнє і рішення про визначення місця проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 у м. Бердянську Запорізької області, тому зазначене розпорядження є обов`язковим до виконання. Оскільки дитина проживає разом з ним, тому право вимоги щодо сплати аліментів має саме він на підставі ч.3 ст.181 СК України. Він не надавав дозволу на проживання дитини у ОСОБА_2 , а остання фактично викрала сина. При прийняття рішення суд не перевірив, чи дійсно прізвище особи, яка подала заяву про видачу судового наказу є тотожним особі, яка записана матір`ю дитини. Оскільки ОСОБА_3 проживає разом з батьком, відвідує школу за місцем проживання, обслуговується у медичному закладі за місцем проживання, при цьому, він щоденно утримує та виховує сина, забезпечує всі необхідним для нормального розвитку просив скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ Бердянського міськрайонного суду від 22.01.2020 року. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина відмовити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав і просив її задовольнити, зазначив, що дитина була викрадена і з ним не проживає. Водночас не заперечував проти проживання дитини разом з ОСОБА_2 .

У письмових запереченнях та в судовому засіданні ОСОБА_2 заперечували проти задоволення заяви, оскільки вона разом з ОСОБА_1 та їх спільним сином проживали в квартирі батьків заявника, яка розташована по АДРЕСА_3 . У 2018 році ОСОБА_1 виштовхав її з квартири та змінив замки на вхідних дверях і вона змушена була повернутися проживати до батьків у м. Бердянськ. Для вирішення питання про повернення сина, вона звернулася до Дарницької служби по правах дітей, але необхідного їй результату досягнуто не було. На час проживання сина з батьком вона приїжджала в м. Київ і зустрічалася з сином в школі, привозила йому подарунки. Дитина мала неохайний вигляд, була налякана і нудьгувала за нею. За період навчання у 6 класі в дитини значно знизилась успішність. Дитина перестала відвідувати шкільні екскурсії, басейн, часто не відвідувала школу, стала замкнутою, плаксивою і не бажала йти на контакт. Зазначене свідчить, що батько взагалі не піклувався дитиною. Вона постійно спілкувалася з сином по телефону, листувалася по мессенджеру «Вайбер». ОСОБА_1 від її фінансової допомоги відмовлявся, поштові посилки повертав. У останній день навчального року вона приїхала в Київ та після останнього уроку забрала сина зі школи в м. Бердянськ на літні канікули. Вона була змушена так зробити, оскільки батько самовільно залиши дитину у себе без офіційного визначення місця проживання дитини, позбавив її можливості бачити дитину. ОСОБА_1 звернувся до органу опіки і піклування з метою визначення місця проживання дитини. На засіданні комісії дитина під психологічним впливом батька забажала залишитися у м. Києві. Органом опіки та піклування було прийнято рішення про те, що за бажанням дитини кожні канікули дитина буде проводити разом з нею, тому вона забрала сина в м. Бердянськ на літні канікули. 24.10.2019 року син приїхав до неї на осінні канікули і повідомив, що хоче залишитися проживати разом з нею, оскільки батько в стані сп`яніння проявляє до нього агресію. Син повідомив їй, що в нього болить рука після падіння з велосипеда 3-4 тижні тому. Він звертався до батька з приводу травми, але останній сказав, що нічого страшного немає і необхідно терпіти біль. Під час огляду дитини лікарем було встановлено майже зрощений перелом зі зміщенням. Вона повідомила Службу по справам дітей у м. Києві, що не може повернути сина до батька, тому що це несе пряму загрозу здоров`ю дитини. Згодом зателефонував ОСОБА_3 і вона йому повідомила, що дитина з дозволу голови опікунської служби буде перебувати у м. Бердянську. Вона також довела до відома директора школи в м. Києві, що син не буде більше в цій школі навчатися. ОСОБА_1 повідомив їй, що він приїде в м. Бердянськ і забере сина проти його волі. З приводу такої заяви вона звернулася в поліцію, а також до служби по справах дітей у м. Бердянську і повідомила щодо місця перебування дитини. Через деякий час ОСОБА_1 приїхав в м. Бердянськ, вчинив скандал, але дитина повідомила батьку, що не бажає з ним проживати. ОСОБА_1 накричав на сина, довів його до нервового зриву і повернувся в м. Київ, де відвідав орган опіки та піклування і надав дозвіл на переїзд сина до м. Бердянськ та подальше навчання сина в місцевій школі. Також надав дозвіл у Київську школу щодо отримання нею особової справи дитини. Зазначене свідчить, що батько відмовився від дитини. ОСОБА_1 відмовився повернути особисті речі сина, частину з яких віддав у благодійну організацію. З 14.11.2019 року ОСОБА_1 з дитиною не спілкується та не відвідує йог, не надає фінансову допомогу на утримання сина, тому вона змушена була звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22.01.2020 року за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 просив у задоволенні заяви відмовити.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Частина 8 ст.170 ЦПК України передбачає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Зі змісту ст. 423 ЦПК України вбачається, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 25.09.2003 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Судовим наказом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.01.2020 року стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 19.12.2019 р., до досягнення дитиною повноліття (а.с.20).

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи Дарницької РДА вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 19.07.2019 року №613 визначено місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з батьком, ОСОБА_1 .

04.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Дарницького УП ГУНП в місті Києві про прийняття заходів у зв`язку з неповерненням ОСОБА_2 сина за місцем проживання в м. Київ.

Водночас із довідки про склад сім`ї від 24.11.2020 року та довідки про реєстрацію місця проживання від 06.11.2020 року, які видані відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської Ради вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 входить її син ОСОБА_3 . Місце проживання останнього зареєстроване за вказаною адресою. Попередня реєстрація місця проживання ОСОБА_3 скасована згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської Ради від 04.11.2020 року. Спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується також довідкою ОСББ «Степанянця2» від 09.09.2020 року.

21.11.2019 року ОСОБА_1 надав пояснення начальнику служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, в якому повідомляв, що 14.11.2019 року він перебував у м. Бердянську, де проживає ОСОБА_2 і під час розмови з сином ОСОБА_3 з`ясувалося, що останній хоче проживати зі своєю матір`ю та навчатися у школі в м. Бердянську. Зазначив, що погоджується з рішення сина, та надає йому дозвіл для переїзду в м. Бердянськ. До школи №217 в Дарницькому районі де навчається Михайло, подав заяву, для отримання ОСОБА_2 усіх потрібних документів для переведення сина в іншу школу.

Навчання ОСОБА_3 в 8А. класі Бердянської гімназії №3 «Сузір`я» Бердянської міської ради Запорізької області підтверджується довідкою від 11.09.2020 року.

Виходячи зі змісту заяви від 20.07.2020 року ОСОБА_1 вважав необхідним скасувати судовий наказ від 22.01.2020 року за нововиявленими обставинами, оскільки дитина проживає разом з ним за зареєстрованим місцем її проживання і це місце проживання визначено розпорядженням Дарницької райдержадміністрації, а ОСОБА_2 викрала дитину і зазначені обставини є істотними для справи.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, судом встановлено, що не дивлячись на розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 19.07.2019 року №613, яким визначено місце проживання дитини разом з батьком, батьки визначили між собою, що дитина буде проживати разом з мамою.

Спір, що існував між батьками про місце проживання дитини на момент прийняття рішення про стягнення аліментів не може бути нововиявленою обставиною, оскільки проживання дитини разом з матір`ю та утримання останньою дитини надає їй право на підставі ст.185 ч.5 СК України звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з батька, який проживає окремо і не надає допомоги на утримання дитини.

Обставини на які посилається ОСОБА_1 були відомі заявнику під час розгляду справи і вони жодним чином не можуть вплинути на висновки суд про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, обставини на які посилається заявник не можуть відноситись до нововиявлених у розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259-261,353-355,423-429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя