Справа № 683/1774/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1774/19, 2/683/50/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , про виділення частки в натурі із майна, що є в спільній частковій власності, визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 , і просить:

- виділити йому в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому частину нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частки будівлі, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м;

- визнати за ним право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м;

- припинити його право спільної власності на 1/2 частину нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову вказує, що йому належить 1/2 частина нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_8 . Інша 1/2 частина вказаного приміщення належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які успадкували її після смерті їх батька та чоловіка ОСОБА_9 .

Зазначена будівля складається із бару та магазину. З часу введення будівлі в експлуатацію за усною домовленістю між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було визначено порядок користування цією будівлею, а саме, у користуванні його батька ОСОБА_8 перебував бар з допоміжними приміщеннями, а у користуванні ОСОБА_9 знаходився магазин з допоміжними приміщеннями.

Зазначений порядок користування будівлею фактично залишився до цього часу, оскільки частки кожного із співвласників є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, мають самостійні входи та комунікації.

Вказує, що частка будівлі, яка перебуває у його користуванні, та використовується як бар, складається із приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частки будівлі, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м.

Приміщення магазину, яким фактично користуються відповідачі, складається із приміщень загальною площею 156,3 кв.м, що становить 55/100 частини будівлі.

Оскільки приміщення магазину та бару є окремими об`єктами, відокремлені стіною, мають окремі виходи та комунікацію і можуть бути виділені та функціонувати як окремі об`єкти нерухомого майна, тому просить виділити йому приміщення бару в окремий об`єкт нерухомого майна та визнати за ним право власності на виділене приміщення, припинивши право спільної часткової власності на спірне нежитлове приміщення.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2019 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на період проведення якого провадження у справі було зупинено. В подальшому ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року провадження у справі було відновлено.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року провадження у даній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників відповідачки ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому ухвалою суду від 18 березня 2021 року провадження у справі було відновлено.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року до участі у справі залучено правонаступників ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах якої діє її опікун ОСОБА_5 .

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позов підтримує просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.

Представник відповідачки ОСОБА_5 - адвокат Киричук С.В. в судове зсідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачки, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення магазину з баром, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить сторонам на праві спільної часткової власності. Зокрема, ОСОБА_1 є власником 1/2 частини цього приміщення, співвласниками іншої 1/2 частини приміщення є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 березня 2013 року, згідно якого ОСОБА_1 є власником 1/2 частини нежитлового приміщення магазину з баром, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2020 року, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками по 7/48 частин зазначеного приміщення кожен, матеріалами спадкової справи №513/2020, заведеної 26 листопада 2020 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Правовий режим спільної часткової власності регулюється главою 26 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України).

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень ст.ст.183, 358, 364 ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Вищезазначені норми цивільного законодавства гарантують кожному із співвласників право на виділення в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності, після здійснення якого, право спільної часткової власності для одного із співвласників припиняється і який набуває право особистої приватної власності на майно, що було утворене в результаті його виділу, і проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до роз`ясень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Для визначення можливості виділення позивачу в натурі зі спільної часткової власності належну йому частину нежитлового приміщення магазину з баром, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , судом за клопотанням позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Скоцу В.С.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0122/20 від 10 вересня 2020 року виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частину будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається із приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частини від усього об`єкта, та складається із приміщень: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м., є технічно можливим.

Враховуючи наявність згоди сторін щодо виділення ОСОБА_1 в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна частини вищезазначеного приміщення магазину з баром, а також враховуючи, що саме такий варіант виділу відповідає фактичному порядку користування приміщеннями, який склався між співвласниками, не передбачає будь-яких переобладнань, а також, що при такому виділі будуть відсутні приміщення спільного користування, суд дійшов висновку про виділення ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності належну йому 1/2 частину

нежитлового приміщення магазину з баром, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частини від усього об`єкта, та складається із приміщень: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м.

В зв`язку із виділенням ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності належні йому 1/2 частину нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , його право спільної часткової власності на 1/2 частину зазначеного нежилого приміщення на підставі ч.3 ст.364 ЦК України слід припинити, а також слід визнати за ним право власності в цілому на виділену у натурі частину зазначеного нежилого приміщення, як окремий об`єкт нерухомого майна.

В результаті такого виділу мав місце відступ від ідеальних часток співвласників, зокрема, частка приміщень, виділених ОСОБА_1 становить 45/100 частини від усього об`єкта, що є меншим його ідеальної частки, яка становила 1/2.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не ставить перед судом вимоги щодо стягнення з відповідачів грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог та вирішувати вказане питання.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому 1/2 частину нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, що становить 45/100 частки будівлі, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину нежитлової будівлі магазину з баром, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень загальною площею 127,3 кв.м, в тому числі: тамбура (2-1) площею 4,9 кв.м, зала (2-2) площею 73,2 кв.м, умивальника (2-3) площею 1,1 кв.м, вбиральні (2-4) площею 2,1 кв.м, мийки (2-5) площею 4,8 кв.м, вбиральні (2-6) площею 1,7 кв.м, умивальника (2-7) площею 28 кв.м, коридору (2-8) площею 3,7 кв.м, паливної (2-9) площею 2,4 кв.м, кухні (2-10) площею 15,2 кв.м, вбиральні (ІV) площею 2,6 кв.м, підвалу (V) площею 12,8 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 26 липня 2021 року.

Суддя: