ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 липня 2021 року

м. Харків

справа № 615/1237/18

провадження № 88-ц/818/12/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

ім`я (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в складі суддів Сащенко І.П., Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

у с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 03 грудня 2017 року о 18 год. 26 хв. ОСОБА_2 рухаючись на автомобілі марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , на вулиці Харківській у місті Валки Харківської області, допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz» 416 CDI, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 26 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з висновком судово-автотоварознавчої експертизи від 07 грудня 2017 року №170, розмір майнової шкоди, нанесеної власнику автомобіля «Mercedes-Benz» 416 CDI, державний номер НОМЕР_2 , становить 93 903,59 грн. Крім того, позивачем витрачено 1 200,00 грн на залучення експерта для визначення вартості майнової шкоди. Також ОСОБА_1 понесені витрати на евакуацію автомобіля із місця ДТП до міста Кременчук у розмірі 8 200,00 грн. Внаслідок ДТП позивачу також завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що його автомобіль був пошкоджений, через що він втратив заробіток та єдине джерело існування для його родини.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд стягнути із відповідача на його користь 102 025,00 грн на відшкодування майнової шкоди, 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 93 825,00 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за оплату евакуатора у розмірі 8 200,00 грн та витрати за оплату експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 200,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, встановивши, що неправомірними діями відповідача завдано збитки позивачу, дійшов висновку про покладення обов`язку з їх відшкодування на відповідача. Вина відповідача у вчинені ДТП встановлена постановою в адміністративній справі, яка набрала законної сили, і такі обставини є преюдиційними для цієї справи. Внаслідок неправомірних дій відповідача та у зв`язку з пошкодженням майна, позивач зазнав порушення звичного ритму свого життя, наявність незручностей в пересуванні, що призвело до зміни його нормальних, звичних і необхідних для нього умов життя, а тому має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якого з урахуванням принципів справедливості та розумності, складає 10 000,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року рішення Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року змінено. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що жодних доказів заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 чи суттєвого порушення його звичайного ритму життя суду не надано, тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди є помилковим. В іншій частині суд апеляційної інстанції вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року відмовлено.

27 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 подав заяву про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року по справі було призначено судову автотехнічну експертизу по справі № 615/1237/18, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (далі- ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса). На виконання клопотання про надання додаткових вихідних даних від 16 вересня 2019 року справа була повернута до суду апеляційної інстанції, проте в подальшому матеріали цивільної справи не були повторно направлені до експертної установи для проведення експертизи, що унеможливило проведення експертизи та встановлення обставин по справи. Обставини ненаправлення справи до експертної установи на час ухвалення судового рішення йому відомі не були та про їх існування він дізнався з листа ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 24 березня 2021 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі (пункт 1 частини третьої статті 429 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать, що 28 травня 2019 року ухвалою Харківського апеляційного суду за клопотанням ОСОБА_2 по справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам листа ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

12 червня 2019 року судовий експертом Лабінцевим В.О. складено клопотання про надання додаткових матеріалів (вихідних даних) для проведення експертизи № 12660, а саме матеріалів про адміністративне правопорушення зі схемою ДТП, протоколом огляду ДТП та поясненням водіїв про обставини ДТП, пошкоджені автомобілі «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , «Mercedes-Benz» 416 CDI, державний номер НОМЕР_2 . Разом з клопотанням, до суду апеляційної інстанцій направлено матеріали цивільної справи (т. 1 , а. с. 198).

30 липня 2019 року цивільна справа № 615/1237/18 повторно направлена до ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення експертизи.

16 вересня 2019 року судовий експертом Лабінцевим В.О. складено клопотання про надання додаткових матеріалів (вихідних даних) для проведення експертизи № 12660, відповідно до якого запропоновано водіям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначити інформацію щодо наданих ними пояснень.

На виконання вимог експерта 09 жовтня 2019 року до Харківського апеляційного суду надійшли пояснення ОСОБА_2 щодо обставин ДТП.

02 грудні 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшло повідомлення від 19 листопада 2019 року про неможливість надання висновку судового експерта у зв`язку з ненаданням вихідних даних, необхідних для проведення експертизи.

04 лютого 2020 року справу № 615/1237/18 розглянуто по суті та ухвалено нову постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Частиною четвертою статті 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналізуючи наведене, необхідно дійти висновку, що під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові від 23 червня 2021 року у справі 9901/424/18 (Провадження № 11-645заі18).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (Ponomaryov v. Ukraine, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (Pravednaya v. Russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Обставини на які посилається заявник не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року відсутні.

Доводи ОСОБА_2 , що ненаправлення справи до експертної установи унеможливило проведення експертизи та має суттєвий вплив на висновки суду щодо наявності підстав для стягнення шкоди не є підставою для скасування судового рішення, оскільки на час ухвалення судового рішення обставини непроведення експертизи були відомі сторонам. Відповідач не був позбавлений був можливості звернутися до суду з клопотанням щодо направлення справи після виконання відповідного клопотання експерта.

Керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 липня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина