Справа № 361/5903/16-ц Головуючий в суді І інстанції Сердинський В.С.
Провадження № 22ц-824/ 7643/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Гуля В.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, правонаступником якої є Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Богданівська сільська рада Броварського району Київської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що 06 січня 2012 року рішенням Богданівської сільської ради № 109 затверджено технічну документацію на будівництво будинку культури, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказувала, що у 2016 році було виділено фінансування на будівництво, проте, приступити до виконання робіт було неможливо у зв`язку з тим, що впритул до стіни будинку культури розташована земельна ділянка ОСОБА_1 , площею 0,1201 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зазначала, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що спірну земельну ділянку передано відповідачу на підставі рішення Виконкому Богданівської сільської ради народних депутатів від 1999 року та видано відповідний державний акт від 15 вересня 1999 року.

Стверджувала, що з 1996 року по 2006 рік Богданівською сільською радою не приймалося жодного рішення про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0, 1201 га з відповідним цільовим призначенням.

Ураховуючи наведене, Богданівська сільська рада Броварського району Київської області просила суд визнати недійсним державний акт серії І-КВ № 116199 від 15 вересня 1999 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , на право власності на земельну ділянку площею 0,1201 га, кадастровий номер :01:036:0056, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та витребувати у ОСОБА_1 вказану земельну ділянку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним державний акт серії І-КВ № 116199 від 15 вересня 1999 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , на право власності на земельну ділянку площею 0,1201 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1201 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:036:0056, на користь Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, правонаступником якої є Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, задоволено, постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку без наявності на те законних підстав з порушенням встановленої законодавством процедури, що суттєво порушує суспільний інтерес і справедливу рівновагу між приватними інтересами та інтересами суспільства (територіальної громади с. Богданівка).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 32 від 10 червня 1999 року, жителю села Богданівка ОСОБА_1 для будівництва молодіжного комплексу було надано земельну ділянку розміром 0,12 га на АДРЕСА_1 . При цьому його зобов`язано виготовити технічну документацію на будівництво (том 1, а. с. 43).

Згідно з актом прийому-передачі з балансу КСП «Богданівське» на баланс Богданівської сільської ради в с. Богданівка Броварського району Київської області від 10 серпня 1999 року пункт № 3 «Клуб на 250 місць» (шифр 013301) (к-ть І) (балансова вартість - 66006,11) (залишкова вартість - 1601,25) передано будинок культури на баланс Богданівської сільської ради с. Богданівка Броварського району Київської області (том 1, а. с. 170).

06 січня 2012 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області винесено рішення № 109 «Про затвердження технічної документації на будівництво будинку культури» за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а. с. 12).

05 липня 2012 року на підставі рішення виконавчого комітету Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 48 від 15 травня 2012 року «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна», зареєстровано право власності на вказаний будинок культури за територіальною громадою села Богданівка в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав (том 1, а. с.13,14,164,165,166).

Листом від 28 березня 2016 року № 18-1008-99.2-390/2-16 Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області повідомило Богданівську сільську раду Броварського району Київської області про те, що присадибна земельна ділянка площею 0,1201 га в селі Богданівка з кадастровим номером :01:036:0056 знаходиться у власності ОСОБА_1 . При цьому, правовстановлюючий документ і документація із землеустрою по виготовленню правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку в Управлінні відсутня (том 1, а. с. 21).

У інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна зазначено, що земельна ділянка площею 0,1201 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:036:0056, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії І-КВ № 116199, виданого 15 вересня 1999 року Богданівською сільською радою народних депутатів (том 1, а. с. 15-16).

03 березня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0056) на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія та номер: 1 КВ № 116199, виданого 15 вересня 1999 року.

У листі архівного сектору Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11 жовтня 2017 року № 204 зазначено, що надати архівний витяг з рішення виконкому Богданівської сільської ради від 13 серпня 1999 року «Про приватизацію земельних ділянок» на ім`я ОСОБА_1 немає можливості, тому що вищевказаного прізвища в документах за 1999 рік виявлено не було. Також 13 серпня 1999 року засідання виконавчого комітету сільської ради не проводилось. Документи Богданівської сільської ради за період 1965-1998 роки було частково викрадено 09 січня 2008 року з приміщення архіву (Акт про нестачу справ від 14 січня 2008 року № 1) (том 1, а. с. 181).

Також вбачається, що відповідно до витягу з рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 32 від 10 червня 1999 року, жителю села Богданівка ОСОБА_1 надано земельну ділянку розміром 0,12 га на АДРЕСА_1 для будівництва молодіжного комплексу, тоді як у державному акті на право приватної власності на землю від 15 вересня 1999 року цільовим призначенням земельної ділянки вказано будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (т.1, а.с.73).

Відповідно до частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом. Набуття цих прав громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1 Інструкції право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державним актом на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю, на право постійного користування землею.

Державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.

Складання державного акту на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим проектом відведення цієї ділянки.

Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України.

Технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання в користування або передачу у власність земельної ділянки; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів про права третіх осіб на використання земельної ділянки; висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки; абрис зйомки земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки з прив`язкою до пунктів геодезичної мережі; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

До технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею обов`язково додається справа щодо підготовки рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, у власність або у постійне користування.

При наданні земельної ділянки у постійне користування до технічної документації зі складання державного акта обов`язково додається затверджений проект відведення цієї земельної ділянки.

Технічна документація зі складання державних актів на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України.

Пунктам 2.9., 2.11., 2.14. Інструкції встановлено, що бланк державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею, договору тимчасового користування землею чи оренди землі заповняється державною мовою. Всі записи мають бути зроблені чітко і ретельно, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів можливе з використанням комп`ютерної техніки.

Державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею складається у двох примірниках, підписується сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюється відповідною гербовою печаткою. Сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів.

Згідно з пунктом 3.1. Інструкції Державні акти на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю або на право постійного користування землею видаються міськими, селищними, сільськими радами. Якщо рішення було прийнято Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим або обласною радою, то видача державного акта здійснюється районною радою.

Пунктом 3.3. Інструкції передбачено, що державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) здійснюється районною, міською, селищною, сільською радою; договорів оренди - виконавчим органом міської, селищної, сільської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями; державних актів право власності на землю - місцевими державними органами земельних ресурсів.

Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею реєструються, відповідно, у - Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (пункт 3.5. Інструкції).

При цьому згідно з пунктом 3.4. Інструкції забезпечення державної реєстрації державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди покладається на державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське та Севастопольське міські управління земельних ресурсів.

Порядок зберігання державних актів наведений у пунктах 4.1., 4.2. Інструкції, відповідно до яких власники земельних ділянок зберігають видані їм державні акти і договори як документи періодичного користування. Другий примірник державного акта зберігається у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.

Відповідно до витягу з рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області від 10 червня 1999 року № 32 ОСОБА_1 надано земельну ділянку розміром 0,12 га на АДРЕСА_1 для будівництва молодіжного комплексу.

15 вересня 1999 року ОСОБА_1 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,12 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, який підписаний головою Богданівської сільської ради народних депутатів Т. І. Згонником, скріплений печаткою сільської ради та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1427.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно виходив з того, що рішенням Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 32 від 10 червня 1999 року ОСОБА_1 надано земельну ділянку для будівництва молодіжного комплексу, тоді як у державному акті на право приватної власності на землю від 15 вересня 1999 року цільовим призначенням земельної ділянки зазначено будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, крім того матеріали справи не містять доказів проведення зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, тому відповідач ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку без наявності на те законних підстав з порушенням встановленої законодавством процедури, що суттєво порушує суспільний інтерес і справедливу рівновагу між приватними інтересами та інтересами територіальної громади с. Богданівка, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апелянта про те, що державний акт на земельну ділянку був виданий на підставі рішення Виконкому Богданівської сільської Ради народних депутатів і має всі необхідні реквізити, а тому є належним доказом підтвердження права власності на спірну земельну ділянку, а також про те, що в матеріалах справи міститься витяг з рішення Богданівської сільської ради від 10 червня 1999 року № 32, а тому посилання позивача на те, що рішення про виділення земельної ділянки відповідачу за період з 1996 по 2006 роки не приймалося, є хибним, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, при цьому процедура оформлення прав на земельну ділянку має проводитися у відповідності до вимог закону та з дотриманням прав інших осіб, чого у даному випадку дотримано не було.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції по суті спору.

Таким чином, при вирішенні справи місцевий суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: