НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/150/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Новоушицька селищна рада Хмельницької області,

та представник позивача адвокат Соловей О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього ВАТ «Комунар», розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Новоушицької селищної ради.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Івашковецької сільської ради від 28 грудня 2001 року №1 було безоплатно передано у колективну власність ВАТ «Комунар» землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Право власності на вказані землі підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ №048, в додатку до якого позивача включено до списку громадян ВАТ «Комунар», однак сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не було видано.

Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав (арк.спр.15).

Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.14).

Процесуальні дії у справі

04 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247, ч. 3 ст. 211, ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

30 грудня 2001 року Відкритому акціонерному товариству «Комунар» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ 048, а саме на 313,1 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Івашковецької сільської ради від 28 грудня 2001 року № 1 (арк.спр.5).

В списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до державного акту серії ХМ 048, ОСОБА_1 зазначена під №184 (арк.спр.6).

Відповіддю відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі від 22 лютого 2021 року підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Грошова оцінка земельної частки (паю) бувшого ВАТ «Комунар» Новоушицького району Хмельницької області станом на 01 січня 2021 року складає 37 242,65 грн (арк.спр.7).

Розмір земельної частки (паю) бувшого ВАТ «Комунар» становить 1,35 умовних кадастрових гектарів (арк.спр.8).

З огляду на викладене виник спір про право на майно та за вказаних обставин позивач не може реалізувати своє право на належну їй за законом земельну ділянку в іншому (позасудовому) порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України від 05 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Наведені норми права дають підстави для висновку про те, що на час виникнення спірних правовідносин у земельному законодавстві не визначалися будь-які строки для звернення за отриманням сертифіката на право на земельну частку (пай) і для виділення земельної ділянки в натурі.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності передано у комунальну власність об`єднаних територіальних громад.

Такою територіальною громадою є Новоушицька об`єднана територіальна громада, до якої входить с. Комунар ( наразі - Загродське).

Отже, на час вирішення спору належним суб`єктом, який наділений правом розпорядження землями сільськогосподарського призначення, розташованими на території громади, є Новоушицька селищна рада.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була включена до списку членів ВАТ «Комунар» с. Комунар Новоушицького району.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Тобто, з урахуванням обставин справи та наведених норм земельного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, з моменту видачі ВАТ «Комунар» 30 грудня 2001 року Державного акта на право колективної власності на землю, позивач ОСОБА_1 набула право на земельну частку (пай), мала право отримати відповідний сертифікат і звернутися до уповноваженого органу для виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та оформити документ, що посвідчує право власності на неї.

Таке право позивача відповідно до закону припинене не було, ніким не заперечувалось, не оспорювалось і не було обмежене будь-яким строком для його реалізації.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), яка належить їй на законних підставах, хоча остання і не отримала відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу.

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спірного майна не вчиняв.

Тому, керуючись такими засадами цивільного судочинства як справедливість та верховенство права, суд покладає судові витрати на позивача незалежно від результатів вирішення спору та підстав для їх стягнення з відповідача не вбачає.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст.2, 12, 81, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай)- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього ВАТ «Комунар» с. Загродське розміром 1,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Новоушицької селищної ради Хмельницької області.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Загродське, Новоушицька ОТГ, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження смт Нова Ушиця, вул.Подільська, 12, Хмельницької області, .

Суддя А. О. Олійник