Провадження №4-с/521/35/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни, за участі заінтересованої особи: Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28»,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни, за участі заінтересованої особи: Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28», в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця Кобилко В.С. в частині порушення вимог ст. ст. 2, 26-28 Закону Україні «Про виконавче провадження», визнати незаконною постанову від 06.10.2020 року про звернення стягнення на пенсію заявника, визнати незаконним стягнення виконавчого збору в розмірі 2775,53 грн., та визнати оплату грошової суми у розмірі 27755,37 грн. здійсненою, а рішення Одеського апеляційного суду від 07.02.2018 року добровільно виконаним.

Скарга обґрунтована такими обставинами. 07.02.2018 року Апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 27 755, 37 грн. З березня 2018 року ОСОБА_1 почав добровільно погашати суму заборгованості, щомісячно перераховуючи на рахунок ЖКС «Приморський 28» по 1000 грн., зазначене погашення було погоджено із стягувачем. На час подачі скарги борг погашений в добровільному порядку в повному обсязі. 11.10.2020 року заявником отримано лист від Першого відділу ДВС Суворовського району про те, що 07.09.2020 року ЖКС «Приморський 28» звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового рішення. Вказане повідомлення було направлено на адресу заявника простим листом, що є, на думку ОСОБА_1 , порушенням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». 07.09.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про повторне, на думку заявника, стягнення 27 755,37 грн. та 06.10.2020 року відправлено постанову про звернення стягнення на пенсію заявника до Управління пенсійного фонду. Заявник зазначає, що він є інвалідом першої групи і пенсія є його єдиним доходом. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена державним виконавцем на адресу, яка відмінна від адреси заявника, а саме, зазначений поштовий індекс 65123, а не 65086. ОСОБА_1 вважає, що в зв`язку із такою невідповідністю в зазначені поштової адреси, заявник був позбавлений права отримати інформацію про відкриття виконавчого провадження і надати докази оплати всієї суми боргу. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся до начальника Першого відділу ДВС Суворовського району із скаргою, в обґрунтування якої надав квитанції, які свідчать про погашення боргу, однак особою, дії якої оскаржуються, вказані квитанції не були прийняті в якості доказів добровільного виконання рішення суду із зазначенням, що такими доказами може бути довідка від бухгалтера ЖКС «Приморський 28» про відсутність претензій до боржника. Також ОСОБА_1 зауважує і на безпідставності нарахування та стягнення з нього виконавчого збору, про що зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження.

11 листопада 2020 року на адресу Суворовського районного суду м. Одеси надійшли заперечення від державного виконавця Кобилко В.С., в яких зазначено, що 04.09.2020 року до Першого відділу ДВС Суворовського району надійшла заява від ЖБК «Приморський 28» про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 27755,37 грн. Документальних відомостей щодо добровільного виконання рішення суду стягувачем надано не було. В межах вже відкритого виконавчого провадження державним виконавцем було направлено запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, щодо місця роботи боржника та наявності відкритих рахунків. За результатами запитів державному виконавцю стало відомо про те, що боржник отримує пенсію в Малиновському управлінні ПФУ в Одеській області, та 06.10.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, яку направлено для виконання до Малиновського управління ПФУ в Одеській області. 12.10.2020 року від стягувача надійшла заява щодо погашення боргу, однак не на всю суму. Виходячи з цього, 15.10.2020 року державним виконавцем рекомендованою кореспонденцією до стягувача направлено запит щодо наявності заборгованості у ОСОБА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2020 року справу за скаргою ОСОБА_1 передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року справу за скаргою ОСОБА_1 прийнято до розгляду.

ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні підтримав доводи скарги та наполягав на її задоволенні.

Державний виконавець Кобилко В.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з підстав, зазначених в письмових запереченнях на скаргу.

Представник Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. В письмових поясненнях повідомив суд, що ОСОБА_1 на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2018 року, без письмових погоджень із правлінням ЖБК «Приморський 28» сплачував періодично грошові кошти на розрахунковий рахунок ЖБК. Останній платіж від ОСОБА_1 надійшов 13 жовтня 2020 року, яким погашена сума боргу за рішенням суду в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази вважає, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, зважаючи на такі обставини.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Кобилко В.С. перебувало виконавче провадження в АСВП № 62960430 з примусового виконання виконавчого листа № 521/1865/14, виданого Малиновським районним судом міста Одеси 06 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Приморський 28» грошової суми у розмірі 27755,37 грн.

Виконавче провадження відкрито 07.09.2020 року (а. с. 5).

Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28» про відкриття виконавчого провадження, зареєстрована 04.09.2020 року (а. с. 47).

Разом із заявою стягувачем було подано виконавчий лист від 20 липня 2017 року, виданий Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Приморський-28» заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 23472, 30; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 345,77 грн; інфляційні витрати у розмірі 3937,30 грн. всього 27755,37 грн. (а. с. 48).

07.09.2020 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 2775,53 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн.

07.09.2020 року державним виконавцем направлено запити до Пенсійного фонду України про працевлаштування боржника та отримання пенсії. За результатами запиту Пенсійним фондом України надано відповідь № від 14.09.2020 року про перебування ОСОБА_1 на обліку в Малиновському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі із зазначенням розміру пенсії (а. с. 53).

06.10.2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до Малиновського управління ПФУ в Одеській області з урахуванням боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 30799,9 грн. (а. с. 54).

Із скарги ОСОБА_1 на ім`я начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана заявником 11.10.2020 року від працівника поштового зв`язку ( а. с. 58).

Разом із зазначеною скаргою ОСОБА_1 надано копії квитанцій на підтвердження погашення суми боргу в добровільному порядку (а. с. 59-69).

Обґрунтовуючи незаконність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 посилається на повне виконання ним рішення суду в добровільному порядку, відсутність заборгованості перед ЖБК «Приморський-28», що давало підстави державному виконавцю відмовити у відкритті виконавчого провадження.

З такими доводами ОСОБА_1 суд не погоджується.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частина третя статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обов`язок стягувача у заяві про примусове виконання рішення зазначити суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як вбачається із заяви ЖБК «Приморський-28» про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2020 року стягувачем, всупереч зазначеним вимогам ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не зазначено про часткове погашення ОСОБА_1 суми боргу за виконавчим документом.

Таким чином, на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні відомості щодо добровільного виконання ОСОБА_1 рішення суду в зв`язку із зловживання з боку стягувача своїми правами, передбаченими ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», що дає підстави суду дійти висновку про відповідність дій державного виконавця Кобилко В.С. при відкритті виконавчого провадження вимогам ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Порядок та підстави звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регулюється Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Державним виконавцем здійснено заходи щодо звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 у чіткій відповідності із вимогами ст. ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи ОСОБА_1 про неналежне відправлення копії постанови про відкриття провадження із зазначенням некоректної адреси місця проживання заявника, що стало причиною неможливості надання доказів погашення боргу в повному обсязі в добровільному порядку не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок надсилання копій постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Із матеріалів справи вбачається, та підтверджується довідкою від 29.10.2020 за № 52678 (а. с. 87), та копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи (а. с. 59-69), що станом на 29.10.2020 року залишок боргу ОСОБА_1 складав 1000 грн., а останній платіж ним був здійснений на суму 300 грн. 12.10.2020 року, після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Що стосується некоректної адреси, на яку направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження, то суд зауважує, що до обов`язків державного виконавця входить надсилання сторонам постанов за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Із копії виконавчого листа, наявного в матеріалах справи вбачається, що фактична адреса проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , на яку і було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначення некоректного поштового індексу на конверті на адресу ОСОБА_1 не спростовує висновків суду щодо відповідності дій державного виконавця вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», та є технічною помилкою, допущеною посадовою особою Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, яка відповідає за надіслання поштової кореспонденції.

Доводи ОСОБА_1 щодо незаконності дій державного виконавця ОСОБА_2 по стягненню з нього виконавчого збору не заслуговують на увагу в зв`язку із тим, що відповідно до вимог ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження закінчено 12.01.2021 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», разом із цим повне виконання рішення суду мало місце після відкриття виконавчого провадження, що підтверджується довідкою ЖБК «Приморський-28» від 06.11.2020 року (а. с. 38).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Головного Кобилко В.С., при вчиненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження, які є предметом оскарження, діяла законно, обґрунтовано та в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни, за участі заінтересованої особи: Житлово-будівельного кооперативу «Приморський-28» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16 березня 2021 року.

Суддя: Ю.В. Тополева

11.03.21