Справа № 496/3288/19
Провадження № 2/496/657/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря - Мединської К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївської міської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 7,49 га., що розташована на території Майорівської сільської ради Біляївського району, Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказану спадщину фактично прийняла мати позивача, оскільки вона проживала з ОСОБА_4 на день його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача - ОСОБА_2 , після її смерті спадкоємцями залишилися позивач та його брат - ОСОБА_5 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . З метою оформлення своїх спадкових прав на житловий будинок з надвірними спорудами позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Головного управління юстиції в Одеській області Зезика В.А., але листом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що залишилась після смерті його матері в зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно та листом нотаріуса позивачу також було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок, що належав батькові позивача, спадкоємцем якого була матір позивача, яка прийняла спадщину, але належним чином недооформила свої спадкові права. Зазначену вище земельну ділянку мати позивача отримала в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача, 02 грудня 2008 року Біляївський районний суд Одеської області встановив факт прийняття спадщини ОСОБА_2 спадщини та визнав за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 7,49 га., що розташована на території Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області та належала батьку позивача на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 484614, але мати позивача не встигла зареєструвати перехід права власності. Також позивач вказує, що його матір фактично прийняла у спадщину в порядку спадкування за законом житловий будинок з надвірними спорудами, який належав за життя його батькові, проте вона не встигла оформити спадщину. Позивач вказує, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері так, він провів її поховання, доглядає за будинком, звернувся своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті в строки визначені законом. В зв`язку з вищевказаним позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить судовий розгляд провести без його участі за наявними в справі матеріалами (а.с. 108).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але від секретаря Біляївської міської ради в матеріалах справи наявна заява в якій зазначено, що Біляївська міська рада просить провести розгляд справи без участі їх представника (а.с. 32).

Дослідивши матеріали справи, надані письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Майорівською сільською радою Біляївського району, Одеської області від 01 серпня 2003 року, актовий запис № 08 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Майорівською сільською радою Біляївського району, Одеської області від 14 січня 2010 року, актовий запис № 02 (а.с. 8).

Згідно довідки виданої Майорівською сільською радою Біляївського району Одеської області № 531 від 07.07.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 76), тобто разом з померлим ОСОБА_3 , а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 206 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 145 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є рідними братами (а.с. 73, 74).

Брат позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 934 (а.с. 37).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 11/2016 року, яка була заведена до майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що інших спадкоємців, крім позивача - ОСОБА_1 після смерті його брата не має (а.с. 34-60).

Житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за життя належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.03.1984 року записаного в реєстровану книгу під № 20/2801 стр. 121 (а.с. 9).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2008 року було встановлено факт прийняття ОСОБА_2 спадщини та визнано за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 7,49 га. розташовану на території Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту Р1 № 484614 від 27.06.2002 року (а.с. 20).

Відповідно до довідки виданої Майорівською сільською радою Біляївського району Одеської області № 1084 від 14.10.2013 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 2, особового рахунку № НОМЕР_6 за померлим ОСОБА_3 числиться житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач по справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином померлої- ОСОБА_2 , тобто спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого Біляївським ЗАГС Одеської області від 19.07.1983 року, актовий запис № 145 (а.с. 74).

Згідно листа приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу в Одеській області Зезик В.А. № 314/02-14 від 11.10.2013 р., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в зв`язку з тим, що на земельну ділянку площею 7,49 га. розташовану на території Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відсутня державна реєстрація права власності (а.с. 22).

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності з ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст. 386 УК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1268, 1296-1298, 1270 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Біляївської міської об`єднаної територіальної громади (місцезнаходження: Одеська обл., м. Біляївка, просп. Незалежності, 9) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, погрібом, гаражем, сараєм, вбиральнею, колодязем, огорожею, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 7,49 гектарів, що розташована на території Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2021 року.

Суддя Буран В.М.