Єдиний унікальний номер 728/570/21
номер провадження 2-н/728/42/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Лобода Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас інвест груп» середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А :

22.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області із заявою про стягнення з ТОВ «Верітас інвест груп» середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 8496.43 грн.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог.

Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це вимоги, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-¬правових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником до заяви про видачу судового наказу не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору. При цьому, ОСОБА_1 , як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на положення п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Разом з тим, пунктом 1 ч.1 ст.5 вказаного Закону визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тобто вказаною нормою не передбачено пільг щодо сплати судового збору для заявників у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Окрім того, за змістом приписів ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Також, слід звернути увагу, що відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюються на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Окрім того, положеннями п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, до заяви у підтвердження суми середнього заробітку за час затримки розрахунку не надано відповідних підтверджуючих документів, натомість у змісті заяви про видачу наказу зазначено, що довідка про заробітну плату ОСОБА_1 додана до іншої заяви про видачу судового наказу від 16.12.2020, що разом з доданою до заяви копією судового наказу від 17.12.2020, яка роздрукована із Єдиного державного реєстру судових рішень із загальним доступом, тобто є знеособленою, може свідчити про те, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, у порушення вимог п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви не додано належних доказів, що підтверджують розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а надані заявником документи, не свідчать про безспірність його вимог, однак свідчать про те, що судом раніше був виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Відповідно ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас інвест груп» середнього заробітку за час затримки розрахунку слід відмовити.

Згідно з положеннями ч.1, 2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст.165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Разом з тим, слід звернути увагу, що у відповідності до положень ч.2 ст.161 ЦПК України заявник має право звернутися до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 258-260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас інвест груп» середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст.165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода