ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/555/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/1465/20 Категорія: на ухвалу Прилуцький В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіВасиленко Л.І., Гончар Н.І.
секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Центральний ВДВС у м. Черкаси,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача адвоката Левченко М.Д. на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2021 (повний текст складено 04.02.2021, суддя в суді першої інстанції Прилуцький В.О.) про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Центральний ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в :

у травні 2020 року ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Левченко М.Д., звернувся до суду з указаним позовом, яким просив про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2021 позовну заяву у справі залишено без розгляду з підстав того, що позивач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд, повторно не з`явилася у судове засідання.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача адвокат Левченко М.Д. подала 16.02.2021 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду для продовження розгляду. Зазначає, що подавала суду, як представник позивача, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з своєю хворобою та інше - у зв`язку з участю в іншій справі, чого суд належним чином не врахував та обмежив позивача у доступі до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Манзар Т.В. просила суд апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін Одночасно заявила клопотання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 3000 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При судовому розгляді встановлено, що ухвалою від 26.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Після чого розгляд справи відкладався з різних причин.

Зокрема, 17.12.2020 позивач та його представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали, судове засідання було відкладено на 04.02.2021.

При цьому на а.с.172 міститься клопотання представника позивача від 17.12.2020 про відкладення розгляду справи, призначеного на 17.12.2020, у зв`язку з її хворобою.

03.02.2021 представник позивача надала суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 04.02.2021, у зв`язку із перебуванням в судовому засіданні, як представника потерпілого, в іншій справі, та 04.02.2021 позивач та його представник в судове засідання також не з`явились.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції правильно залишив позов у цій справі без розгляду, що відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України про те, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні положення містить також ч.5 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

При цьому суд визнав наведені позивачем причини неявки на розгляд справи неповажними, що відноситься до дискреційних повноважень суду.

Як зазначено у постанові ВС від 22.05.2019 у справі №310/12817/13 процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 461/3580/15-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Таким чином слід відхилити апеляційні доводи скаржника у справі про те, що нею, як представником позивача, подавалися клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, адже ці причини суд обґрунтовано визнав неповажними.

З урахуванням вимог п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України про розумність строків розгляду справи судом, як однієї з головних засад здійснення судочинства в цивільних справах, позивач, як сторона справи, має забезпечити свою явку чи явку свого представника у день, визначений судом. У разі необхідності може бути запрошений інший представника, якщо обраний позивачем адвокат систематично не може здійснювати представництво інтересів особи.

Інших доводів в обґрунтування тверджень скаржника про незаконність оскарженої ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

У даному випадку право позивача на доступ до суду (про що зазначено в апеляційній скарзі) буде забезпечуватися шляхом повторного звернення із позовною заявою, що відповідатиме приписам ч.2 ст.257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2021 про залишення без розгляду позовної заяви у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Однак добросовісні дії позивачів, спрямовані на захист їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

У заяві про розподіл між сторонами судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою, заявник - адвокат Манзар Т.В. не зазначив, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позовів без розгляду, відповідно у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2021 про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Центральний ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 24.03.2021.

Суддя-доповідач

Судді