Справа № 316/620/14-ц
Провадження № 6/316/57/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складi головуючого судді Бульби О.М.,

за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною заявою, в якій зазначає, що 16.04.2014 року Енергодарським міським судом Запорізької області ухвалено рішення про задоволення позовних вимог у справі №316/620/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №R6В від 07.05.2012 року на користь ПАТ «ВТБ Банк». 27.08.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги №270815нв, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №R6B від 07.05.2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 29.01.2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором №R6B від 07.05.2012 року. В зв`язку з цим просить суд замінити стягувача у виконавчому листі №316/620/14-ц виданого Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №R6В від 07.05.2012 року, а саме: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в особі директора, у пункті 2 вимог заяви, просить розглянути заяву без участі їх представника.

Враховуючи положення ч.3 ст.442 ЦПК України, якою передбачено можливість вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі у відсутності учасників справи та інших осіб, відсутність заяв або клопотань про відкладення розгляду заяви, суд вважає можливим провести її розгляд без участі учасників справи.

На підставі ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно приписів ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлено, що у провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/620/14-ц, провадження №2/316/405/14 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

16.04.2014 року Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №R6В від 07.05.2012 року в сумі 95929,92 грн. та судовий збір в сумі 959,30 грн.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, що також знайшло своє відображення у ст.18 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 27.08.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв, відповідно до додатків якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за Актом приймання-передачі документації та реєстру прав вимоги №1 право вимоги за Кредитним договором №R6В від 07.05.2012 року укладеного з ОСОБА_1 .

29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (Клієнт за договором) та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (Фактор за договором), було укладено Договір факторингу №29/01/19-1, предметом якого є передача права грошової вимоги за Кредитними договорами на підставі Договорів про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, у тому числі, і №270815нв від 27.08.2015 року та які не були погашені до моменту підписання Договору (п.1.1. п.1). При цьому, відповідно до умов п.1.4. п.1, п.7 Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року право вимоги за Кредитними договорами переходить до Фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів визначених п.7.1. цього Договору, якими визначено Ліміт Фінансування 100000 грн. (сто тисяч гривень) (п.7.1. п.7) шляхом сплати Фактором 100% на банківський рахунок Клієнта не пізніше десяти банківських днів з дати підписання сторонами цього Договору (п.7.2. п.7).

Відповідно до п.6.2.3. п.6 Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року Права Вимоги переходять до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів визначених п.7.1. цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості При цьому, виконання Фактором та Клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги.

Відповідно до Акту приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги № 270815нв від 27.08.2015 року, ПАТ «ВТБ Банк» передано, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прийнято кредитну справу № 1611, кредитний договір № №R6В від 07.05.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу як кредитної операції міститься у п.3 ч.1ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції від 01.01.2019 р., чинній на дату укладання Договору факторингу №29/01/19-1), відповідно до якого, факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

Таким чином, зі змісту зазначеного та умов Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 р., вбачається, що Фактор, тобто заявник у справі ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», набуває право вимоги до Боржників за кредитними договорами лише після сплати визначеної вказаним Договором суми в розмірі 100000 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (Клієнт за Договором), у строк визначений цим Договором.

Відповідно до платіжного доручення № 43 від 29.01.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія»100000,00 грн згідно з договором факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» здійснено в повному обсязі оплату коштів згідно з умовами договору факторингу, що дає підстави для обґрунтованого висновку про перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.2ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Положеннями статті 442 ЦПК України, передбачено право суду замінити сторону її правонаступником, у тому числі після ухвалення судом рішення у справі, як за заявою самої сторони справи так і за заявою заінтересованої особи.

У зв`язку з заміною сторони відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. При цьому, відповідно до ч.5 ст.442 ЦПК України, заміна сторони (боржника або стягувача), у разі її вибуття, на правонаступника, можлива і у виконавчому листі, основною умовою для чого є наявність виконавчого листа.

ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» просить суд замінити стягувача у виконавчому листі №316/620/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №R6В від 07.05.2012 р. з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», разом з тим, самого виконавчого листа або належним чином засвідченої його копії до заяви не надає.

Разом з тим, в Енергодарському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на примусовому виконанні у виконавчому провадженні №46573766 перебуває виконавчий лист Енергодарського міського суду запорізької області №316/620/14-ц від 29.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором №R6В від 07.05.2012 року в сумі 95929,92 грн.

У постанові Верховного Суду від 09.12.2019 р. у справі №2-3627/09 зазначено, що підставою для процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме: право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року в справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року в справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 та від 19 лютого 2020 року в справі № 2-3897/10.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 27 серпня 2015 року та договору факторингу від 29.01.2019 року, а за умовами останнього договору до ТОВ "Фінансова компанія "Прайм альянс" перейшло право вимоги за судовим рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , яке є складовою частиною вимоги за кредитним договором, а отже суд не знайшов підстав для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 рішення Енергодарським міським судом Запорізької області від 16.04.2014 року у справі № 316/620/14-ц.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відтак суд дійшов висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про заміну стягувача його правонаступником слід задовольнити та замінити стягувача ПАТ «ВТБ Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 77-82, 89, 95, 258-261, 352, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 316/620/14-ц виданого Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №R6В від 07.05.2012 року, а саме: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (з урахуванням п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її)проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба