АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року

м. Чернівці

справа №715/974/13

провадження 822/709/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Владичана А.І., Половінкіної Н.Ю.,

секретар Конецька Д.Г.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Григорчак Ю.П.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року АТ «Райфайзен Банк Аваль» звернулося до Глибоцького районного суду Чернівецької області із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що 01 червня 2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було у справі № 715/974/13-ц ухвалено заочне рішення за заявою АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Предметом вимоги було стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та звернення стягнення на заставлене майно, яке належить ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2013 року звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщено по АДРЕСА_1 загальною площею 227,90 кв. м, житловою площею 103,50 кв. м, відмічений в плані літерою «А», сараї літ. «Б», «В», «Г», «Д», «Е», гараж літ. «Є», убиральня літ. «Ж», вимощення І, огорожа №2-3, колодязь №1, земельну ділянку площею 0,12 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку, кадастровий №:01:003:0143, земельну ділянку площею 0,22 га, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства, кадастровий №:01:003:0144, які належать ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Проте у тексті резолютивної частини оскаржуваного рішення не відображена сума невиконаного зобов`язання за кредитним договором, у рахунок погашення яких звернуто стягнення, у розмірі 249 687,17 грн (еквівалентно 31 238,23 дол. США).

АТ «Райфайзен Банк Аваль» просило ухвалити додаткове рішення по справі №715/974/13 за ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставлене майно, а саме:

у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0009/82/45134 від 25 лютого 2008 року у розмірі 249 687,17 грн (еквівалентно 31 238,23 доларів США) звернути стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщено в АДРЕСА_1 (житловий будинок: стіни - цегла, загальною площею 227,90 кв. м, житловою площею 103,50 кв. м, відмічений в плані літерою «А», сарай відмічений в плані літерою «В», сарай відмічений в плані літерою «Г», сарай відмічений в плані літерою «Д», сарай відмічений в плані літерою «Е», гараж відмічений в плані літерою «Є», убиральня відмічена в плані літерою «Ж», вимощення відмічене в плані - «І», огорожа відмічена в плані № 2-3, колодязь відмічений в плані № 1; земельна ділянка площею 0,12 га., цільове призначення - обслуговування житлового будинку, кадастровий № :01:003:0143; земельна ділянка площею 0,22 га, цільове призначення - ведення особистого підсобного господарства, кадастровий № :01:003:0144), який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 21 травня 2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 47 від 03 квітня 2007 року, зареєстрованого в Глибоцькому комунальному районному бюро технічної інвентаризації в книзі 1, стор. 395, запис № 395, в електронному реєстрі прав, власності на нерухоме майно за № 18916031; державного акту на право власності на землю серії 1 ЧВ № 006608, виданого Кам`янської сільською радою народних депутатів Глибоцького району Чернівецької області 07 квітня 1999 року, - на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції, шляхом його продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Додатковим рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2020 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, в якому зазначено наступне: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0009/82/45134 від 25 лютого 2008 року у розмірі 249 687,17 грн, що еквівалентно 31 238,23 доларів США, звернути стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщено в АДРЕСА_1 (житловий будинок: стіни - цегла, загальною площею 227,90 кв. м, житловою площею 103,50 кв. м, відмічений в плані літерою «А», сарай відмічений в плані літерою «В», сарай відмічений в плані літерою «Г», сарай відмічений в плані літерою «Д», сарай відмічений в плані літерою «Е», гараж відмічений в плані літерою «Є», убиральня відмічена в плані літерою «Ж», вимощення відмічене в плані -«І», огорожа відмічена в плані № 2-3, колодязь відмічений в плані № 1; земельна ділянка площею 0,12 га., цільове призначення обслуговування житлового будинку, кадастровий № :01:003:0143; земельна ділянка площею 0,22 га , цільове призначення ведення особистого підсобного господарства, кадастровий № :01:003:0144), який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 21 травня 2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 47 від 03 квітня 2007 року, зареєстрованого в Глибоцькому комунальному районному бюро технічної інвентаризації в книзі 1, стор. 395, запис № 395, в електронному реєстрі прав, власності на нерухоме майно за № 18916031; державного акту на право власності на землю серії 1 ЧВ № 006608, виданого Кам`янської сільською радою народних депутатів Глибоцького району Чернівецької області 07 квітня 1999 року, на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції, шляхом його продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення суду першої інстанції мотивовані тим, що 01 червня 2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», однак в судовому рішенні не відображено суму боргу в частині звернення на майно, а саме у розмірі 249 687,17 грн, що еквівалентно 31 238,23 дол. США.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із додатковим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає його незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що у справі, яка переглядається, вже було ухвалено додаткове рішення 17.12.2013 року, а чинним законодавством не передбачено права ухвалення повторного додаткового рішення.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що на момент прийняття додаткового рішення, про розгляд якого зацікавлені особи не повідомлялися, закінчилися строки виконання основного рішення, а оскаржуваним рішенням змінено суть попереднього рішення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що 01 червня 2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», однак в судовому рішенні не відображено суму боргу в частині звернення на майно, а саме у розмірі 249687,17 грн, що еквівалентно 31238,23 доларів США.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Відповідно до п. 42 цієї ж Постанови резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2013 року звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщено по АДРЕСА_1 загальною площею 227,90 кв. м, житловою площею 103,50 кв. м, відмічений в плані літерою «А», сараї літ. «Б», «В», «Г», «Д», «Е», гараж літ. «Є», убиральня літ. «Ж», вимощення І, огорожа №2-3, колодязь №1, земельну ділянку площею 0,12 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, кадастровий №:01:003:0143, земельну ділянку площею 0,22 га, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства, кадастровий №:01:003:0144, які належать ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

З мотивувальної частини заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2013 року вбачається, що станом на 10 квітня 2013 року заборгованість за кредитним договором №014/0009/82/45134 від 25 лютого 2008 року становить 31 238, 23 доларів США, що еквівалентно 249 687,17 гривням, яка складається із заборгованості за кредитом - 197 456,35 грн., заборгованості за відсотками - 17 422,02 грн., пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 34 808,80 грн.

Разом з цим, суд першої інстанції звертаючи стягнення на предмет іпотеки в резолютивній частині рішення вказаного розміру заборгованості за кредитним договором в рахунок якого звертається таке стягнення на майно не зазначив суми, що правомірно було усунуто шляхом ухвалення судом першої інстанції 03 вересня 2020 року додаткового рішення.

Такі дії суду першої інстанції узгоджуються з положенням п. 2 ч.1 ст. 270 ЦПК України та спростовують доводи апеляційної скарги щодо зміни суті заочного рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 червня 2013 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що на момент прийняття додаткового рішення закінчилися строки виконання основного рішення колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Встановлено, що заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 1 червня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення звернуто стягнення на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розміщені по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,12 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:003:0143, земельну ділянку площею 0,22 га цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер :01:003:0144, які належать ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Додатковим рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти в сумі 249687 грн. 17 коп.

05 серпня 2013 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист № 2403/2426/12 про звернення стягнення на житловий будинок з господарськими спорудами, які розміщені по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0.12 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:003:0143, земельну ділянку площею 0.22 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства кадастровий номер: :01:003:0144, які належать ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.93).

В цьому виконавчому листі зазначено, що рішення набрало законної сили 30 липня 2013 року, строк пред`явлення листа до виконання до 30 липня 2014 року (а. с. 93).

На момент видачі виконавчих листів у даній справі діяв Закон України «Про виконавче провадження» документ 606-XIV в редакції станом на 09.06.2013 року, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 22 якого виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, п. 1 ч. 2 ст. 22 цього Закону встановлює строк для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент пред`явлення виконавчого документа) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За заявою стягувача № 114-28-0-00/729 від 07 травня 2014 року (а.с.90-91) виконавчий документ про звернення стягнення на предмет іпотеки був пред`явлений до виконання та постановою старшого державного виконавця Манасович В.В. від 30 грудня 2016 року його повернуто стягувачеві (а.с.92,94).

05 квітня 2018 року стягувач повторно звернувся до Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2403/2426/12, виданого Глибоцьким районним судом Чертнівецької області 05 серпня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів в сумі 249687 грн. 17 коп. солідарно (а.с.95).

Постановою державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Коломійчука В.П. від 25 квітня 2018 року за вказаною заявою відкрито виконавче провадження.

12 жовтня 2020 року постановою державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від виконавчий лист №2403/2426/12, виданий Глибоцьким районним судом Чертнівецької області 5 серпня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» солідарно грошових коштів в сумі 249687 грн. 17 коп. повернуто стягувачу (а.с.109).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIІI, яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12 цього Закону).

У пункті 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як виконавчих документів, виданих після набрання чинності 05 жовтня 2016року Законом України "Про виконавче провадження"№ 1404-VIII, так і виконавчих документів, які були видані на виконання судових рішень до 05 жовтня 2016 року та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 05 жовтня 2016 року.

Оскільки у цій справі на момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчих документів не сплинув з огляду на переривання строку у зв`язку з пред`явленням виконавчого документа до виконання, з урахуванням положень пункту 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" та частини першої статті 12 цього Закону на виконавчі документи поширюється вимога про збільшення строку для його пред`явлення до виконання до трьох років.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

У частині п`ятій статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII урегульовано початок відліку строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі його повернення. Зокрема, що строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється: у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення -з дня його повернення; у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника -з дня закінчення строку дії відповідної заборони(пункт 9 частини першої статті 37 цього Закону).

Разом з цим, апеляційним судом встановлено розбіжність у постанові про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2018 року (а.с.97) у відомостях про відкриття провадження за виконавчим документом №715/974/13 від 18.03.2014 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 249 687,17 грн які, суд апеляційної інстанції оцінює як помилку, оскільки такого рішення у справі не приймалось, видача виконавчого листа про солідарне стягнення боргу матеріалами справи не підтверджується.

Як слідує з наявних у матеріалах справи документів, за рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.06.2013 року з урахуванням прийняття додаткового рішення у цій справі від 17.12.2013 року, судом першої інстанції було видано два виконавчі листи, резолютивна частина якого стосувалася як звернення стягнення на іпотечне майно, належне ОСОБА_2 , так і стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Однак посилаючись на те, що на момент ухвалення додаткового рішення, строк пред`явлення такого рішення до виконання закінчився, апелянтом не спростовано видачу двох виконавчих документів з однаковим номером за цією справою та не доведено обставину існування третього виконавчого листа про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджує повторне звернення до виконання саме виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, на підтвердження перебування на повторному виконанні виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджується відміткою в самому виконавчому документі та постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.10.2020 року.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що про розгляд додаткового рішення не повідомлялися заінтересовані особи.

З наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що ОСОБА_2 ОСОБА_1 отримали повідомлення про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення, призначеного на 03 вересня 2020 року, - 27 серпня 2020 року (а.с.8,9).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його зміни чи скасування, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 367, 368, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 29 липня 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: А.І. Владичан

Н.Ю. Половінкіна