Справа № 490/577/21
н/п 2-з/490/137/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Вега-Груп» про визнання майнових прав по договору купівлі-продажу майнових прав №2/Н від 18 жовтня 2018, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 490/577/21 за його позовом до ПП «Вега-Плюс», в якому він просив постановити ухвалу про заборону виконувати будь-які будівельні роботи по переобладнанню, переплануванню та оздобленню приміщення за договором купівлі-продажу майнових прав №2Н/Н від 18 жовтня 2018 року.

В обгрунтування цієї заяви ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до договору купівлі продажу майнових прав від 18 жовтня 2018 року № 2/Н, укладеним між ним та ПП «Вега-Груп», відповідач має передати позивачу нежитлове приміщення за адресою просп. Героїв України, та вул. Новоодеська без оздоблення та електропроводки (такі роботи заборонено до моменту передачі по акту Покупцю).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М.

23 липня 2021 року заява про забезпечення позову та матеріали справи №490/577/21 передані судді Шолох Л.М. для розгляду (24 та 25 липня 2021 року - вихідні дні).

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

З матеріалів справи слідує, що позовними вимогами ОСОБА_1 у справі № 490/577/21 є визнання за ним майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав №2/Н від 18 жовтня 2018 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2018 року № 2/Н, укладеного між сторонами, продавець (ПП «Вега-Груп») зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених у даному договору, передати у власність Покупцеві ( ОСОБА_1 ) майнові права на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , а Покупець прийняти та оплатити майнові права (п.2.1, 2.2 договору).

Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу від 18 жовтня 2018 року № 2/Н визначено, що після завершення будівництва та введення в експлуатацію обєкта нерухомості Продавець зобов`язується повідомити Покупця про дату передачі обєкта нерухомості під заселення.

Оплата загальної вартості майнових прав здійснюється не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати введення обєкта нерухомості в експлуатацію (пункт 4.1 договору).

Із зазначено слідує, що відповідно до цього договору відповідач як продавець майнових прав на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , взяв на себе зобов`язання із будівництва та введення в експлуатацію цього обєкта нерухомості.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову заявник просить заборонити виконувати будь-які будівельні роботи по переобладнанню, переплануванню та оздобленню зазначених приміщень.

Посилання заявника на те, що відповідно до договору від 18 жовтня 2018 року, відповідач має передати нежитлові приміщення без оздоблення та електропроводки не підтверджується матеріалами справи, натомість із змісту договору купівлі-продажу майнових прав слідує, що відповідач повинен збудувати та ввести в експлуатацію нежитлові приміщення, які є предметом цього договору.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття судом таких заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що суд не є фахівцем в галузі ведення будівництва, а тому не має можливості надати оцінку наданому позивачем відеозапису щодо характеру виконуваних у приміщенні будівельних робіт.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя Л.М. Шолох