ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22вк/803/17/21 Справа № 803/164/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

23 липня 2021 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» у складі судді Згоніка Сергія Володимировича від 13 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська торгівельно-інвестиційна компанія, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Дніпровського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» у складі судді Згоніка С.В. від 13 серпня 2020 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свою заяву тим, що вказаним рішенням третейського суду позов задоволено, але станом на день подання даної заяви рішення в добровільному порядку не виконано та не оскаржено в компетентному суді.

Вивчивши матеріали справи, третейської справи, вважаю, що заява АТ КБ «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 483 ЦПК України, питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду визначені статтею 486 ЦПК України.

Так, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Частиною 1 ст. 487 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

13 серпня 2020 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації Дніпровський Банківський Союз було ухвалено рішення у справі № 20/2020 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким задоволено позовні вимоги АТ КБ Приватбанк.

Стягнуто солідарно з ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія, ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Договором № б/н від 30 травня 2013 року в розмірі 220 966,91 грн. (198 906,83 грн. - заборгованість за кредитом, 22 060,08 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом) та третейського збору за подання позовної заяви у розмірі 4000,00 грн.

Апеляційним судом витребовано із Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз та оглянуто третейську справу №20/2020 .

Згідно матеріалів третейської справи, 30 травня 2013 року ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія, було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, в якій вказано, що останнє погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування, та взяло на себе зобов`язання виконувати умови договору.

16 грудня 2016 року року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № Р755383550, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання зобов`язань ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія перед банком.

Разом з тим, заява про відкриття поточного рахунку, згідно якої ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua не містить умов погодження між АТ КБ ПриватБанк та ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія третейської угоди.

Наданий суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписаний ні позичальником, ні поручителем.

У пункті 4 частини першої статті 2 Закону України «Про третейські суди» зазначено, що третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до частин першої, четвертої-шостої статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною (частина сьома статті 12 Закону України «Про третейські суди»).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).

АТ КБ «ПриватБанк» до заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 13 серпня 2020 року у справі №20/2020, крім зазначеного рішення третейського суду, надало копію заяви на відкриття поточного рахунку, а також витяг з умов та правил надання банківських послуг.

У пункті 1.1.7.30 витягу з умов та правил надання банківських послуг зазначено, що сторони домовилися, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору та інших договорів між банком та клієнтом або у зв`язку з ними, у тому числі такі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання дійсними, підлягають вирішенню в одному із зазначених судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду): Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз»; Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Юридичні компанії України»; суд загальної юрисдикції.

АТ КБ «ПриватБанк» стверджує, що підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, відповідач ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія приєдналося до умов та правил надання банківських послуг, розміщених в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 30 травня 2013 року.

За приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вирішуючи питання щодо можливості поширення на правовідносини у даній справі положень статей 633, 634 ЦК України, колегія суддів зауважує, що умови договору приєднання, що розробляються банком, повинні бути зрозумілі усім сторонам і доведені до їх відома, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Однак додані до заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду умови та правила надання банківських послуг не містять підпису уповноваженої особи ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія про ознайомлення з ними.

Із урахуванням зазначеного, слід дійти висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме із наданими заявником до суду умовами та правилами надання банківських послуг був ознайомлений боржник та поручитель і погодилися з ними, зокрема з передачею спорів між сторонами на вирішення третейським судом, підписуючи заяву на відкриття рахунку, в якій міститься положення про згоду з умовами та правилами надання банківських послуг, розміщених на сайті АТ КБ «ПриватБанк», а також того, що на час укладення договорів вказаний документ містив саме ці умови, а не інші, зокрема, й щодо третейського застереження.

Слід зауважити, що умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк», не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може самостійно вносити відповідні зміни в такі умови та правила споживчого кредитування.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та усталеною практикою Верховного Суду.

У відповідності до зазначеного висновку Великої Палати Верховного Суду, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інший контрагент лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що третейська угода, на яку посилається заявник за формою не відповідає статті 12 Закону України «Про третейські суди», оскільки не підписана ні позичальником, ні поручителем.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 803/159/20

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі АТ КБ Приватбанк виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Дніпровський Банківський Союз від 13 серпня 2020 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ Українська торгівельно-інвестиційна компанія, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 259-261, 483-487 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» у складі судді Згоніка Сергія Володимировича від 13 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська торгівельно-інвестиційна компанія, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя М.Ю.Петешенкова