ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року

м. Харків

Справа № 614/9221/19

Провадження № 22-ц/818/4232/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевського О.М.,

суддів колегії - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Борівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2021 року, постановлене суддею Гуляєвою Г.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку (відшкодування збитків, завданих клієнту несанкціонованим зняттям коштів з банківської картки),

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно списані кошти з його карткового рахунку у розмірі 7800.00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з Борівським відділенням АТ КБ «ПриватБанк» у позивача був укладений кредитний договір з лімітом 13000.00 грн. 15.09.2018 невідомі особи почали телефонувати на мобільний телефон позивача, представляючись співробітниками служби АТ КБ «ПриватБанк» і говорити, що позивачу потрібно терміново замінити «пін-код» його кредитної картки у зв`язку з тим, що на його кредитну картку ніби-то була здійснена «хакерська атака», а для заміни «пін-коду» їм потрібно повідомити «пін-код» його кредитної картки. Позивач, будучи обізнаним із засобів масової інформації про телефонних шахраїв, не став повідомляти невідомим особам «пін-код» картки і відключив телефон. Після цього, невідомі особи почали телефонувати на мобільні телефони батьків позивача, але і вони не стали реагувати на їх дзвінки. Тоді, шахраї заблокували мобільні телефони всієї родини позивача та самого позивача. 16.09.2018 позивач заблокував свою кредитну картку, зателефонувавши на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» на телефон 3700, здійснивши туди дзвінок з чужого мобільного телефону. 17.09.2018 вранці позивач особисто звернувся до Борівського відділення АТ КБ «ПриватБанк» з проханням розблокувати його кредитну картку та надати йому відомості про рух грошових коштів по ній. При цьому, позивач попросив працівників відділення АТ КБ «ПриватБанк» допомоги у забезпеченні безпеки грошових коштів, які знаходилися на його кредитній картці. Працівники банку відновили номер мобільного телефону позивача, розблокували його кредитну картку та замінили її на іншу, завіривши позивача, що тепер безпека грошових коштів на його рахунку (кредитній картці) була 100-відсоткова. Але 17.09.2018 увечері приблизно о 18.00 год. на мобільний телефон позивача знову почали телефонувати ті самі невідомі особи з вимогою змінити «пін-код» його кредитної картки. Позивач не став змінювати «пін-код» кредитної картки і тоді шахраї знову заблокували його мобільний телефон. Тоді позивач з чужого мобільного телефону повторно звернувся на гарячу лінію на телефон 3700 АТ КБ «ПриватБанк» і попросив допомоги у ситуації, яка склалася навколо його кредитної картки. Працівники гарячої лінії АТ КБ «ПриватБанк» запропонували позивачу знову заблокувати його кредитну картку, завіривши його в тому, що це буде повною безпекою грошових коштів на його рахунку (кредитній картці).

Послухавшись поради працівників гарячої лінії АТ КБ «ПриватБанк» позивач заблокував свою кредитну картку. При цьому, позивач паралельно зателефонував до свого оператора у Борівському відділенні АТ КБ «ПриватБанк», який знову його запевнив, що тепер все добре, що у АТ КБ «ПриватБанк» дуже добре працює служба безпеки. Позивач звертає увагу, що до оператора Борівського відділення АТ КБ «ПриватБанк» він телефонував аж тричі і просив допомоги, але він ніякої практичної допомоги йому не надав, а тільки заспокоював і говорив, що не звертайте уваги, це вам телефонують телефонні шахраї. Позивач вважає, що працівники Борівського відділення АТ КБ «ПриватБанк» в даній ситуації допустили халатність, хоча могли запропонувати зменшити кредитний ліміт на його кредитній картці або взагалі закрити кредит по цій картці. 19.09.2018 позивач знову відновив номер свого мобільного телефону та розблокував свою кредитну картку. У Борівському відділенні АТ КБ «ПриватБанк» позивачу знову поміняли стару кредитну картку на нову та змінили на ній «пін-код». В цей же день, від працівників відділення банку позивач дізнався про те, що ще 17.09.2018 з кредитної картки позивача були зняті одним платежем грошові кошти в сумі 7800.00 грн. і переведені в інший банк АТ «А-Банк» для поповнення картки № НОМЕР_1 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Позивач наголошує, що при перерахуванні грошових коштів з його кредитної картки на карту ОСОБА_2 СМС-повідомлення про здійснення такої операції на номер його мобільного телефону не надходило. 20.09.2018 позивач звернувся до Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про викрадення невідомою особою грошей з його рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 7800.00 грн. 21.09.2018 Борівським ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження № 0000284, внесене до ЄРДР 21.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна. Згідно відповіді Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області від 15.01.2021 № 121/119-72/04/49-2021 по кримінальному провадженню № 0000284 від 20.09.2018 позивач визнаний потерпілим. 03.12.2018 позивач звернувся до Національного банку України і АТ КБ «ПриватБанк» зі скаргою на бездіяльність посадових осіб АТ КБ «ПриватБанк», в якій просив повернути викрадені з його кредитної картки грошові кошти в сумі 7800.00 грн. 03.01.2019 від Національного банку України позивач отримав відповідь на скаргу, в якій зазначено, що відповідно до п. 1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг які розміщуються на офіційеому сайті АТ КБ «ПриватБанк», банк не несе віджповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту стало відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їх зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. 10.01.2019 від АТ КБ «ПриватБанк» позивач отримав відповідь на скаргу, в якій зазначено, що банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, картку, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні Пін-коді, або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їх зберігання і використання (п. 1.1.5.5 Умов). Позивач вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний повернути йому грошові кошти з відсотками безпідставно списані з його карткового рахунку на картку ОСОБА_2 в АТ «А-Банк» відповідно до чинного законодавства України тому що: його кредитна картка та її реквізити («пін-код») не були ним передані третім особам; позивач, як власник рахунку, не давав банку розпорядження щодо перерахування грошових коштів на інший рахунок (не отримував СМС-повідомлення з кодом та не вводив його), не передавав сім-карту свого мобільного телефону третім особам; працівника банку позивачем було повідомлено про незаконне перерахування грошових коштів. Правовідносини, що склалися між АТ КБ «ПриватБанк» і позивачем, є цивільно-правовими. Договір банківського рахунку є публічною офертою, до якої клієнт приєднується шляхом підписання анкети-заяви. Такий договір є двостороннім, а тому при неналежному виконанні своїх обов`язків винна сторона повинна нести відповідальність. У цих правовідносинах при незбереженні коштів на рахунку банк повинен відшкодувати завдані збитки, оскільки клієнт довірив йому відповідну суму, яка є його власністю.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти з його карткового рахунку у розмірі 7800,00 грн.та судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приват Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що позивачем не доведено обставину зняття коштів невстановленими особами.

Зазначено, що без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунків.

Крім того, позивач звернувся до банку з повідомленням про несанкціоноване зняття готівки після спливу 3х місяців після здійснення спірної транзакції а тому саме він несе відповідальність за вказану операцію.

Належні докази невідкладного повідомлення Банк відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції врахував відсутність обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та дійшов висновку, що 17.09.2018 було здійснене несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вони підлягають поверненню.

Проте судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 статті 1092 УК України передбачено, що якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У відповідності п. 32.3.2. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Згідно пункту 39.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Правила платіжних систем мають передбачати відповідальність за порушення цих вимог з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до п. 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Згідно до п. 8 розділу VІ Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 р. № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Пунктами 5,6,9 розділу 6 постанови Правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» визначено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, які розміщуються на офіційному сайті http://privatbank.ua/terms/ у мережі інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговуваня п. 1.1.5.5. банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.

Відповідно до п. 1.1.5.13. Умов та правил клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Пунктом 1.1.5.14. Умов та правил регламентовано відповідальність клієнта за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації (п. 1.1.1 39 Умов ідентифікація клієнта в Приват24 є введення імені користувача і пароля).

Згідно до п. 1.2.16 Умов та правил клієнт зобов`язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону та інші контактні дані, що є у розпорядженні банку. У разі їхньої зміни інформувати про це банк у термін не пізніше 15 днів з моменту їхньої зміни. 2.6.2.8. У разі втрати картки /ПІНа/постійного пароля/ одноразових паролів або виникнення у власника підозр, що картка /ПІН/постійний пароль/ одноразові паролі могли бути загублені, або виникнення ризику несанкціонованого використання картки /ПІНа/постійного пароля/ одноразових паролів власник повинен негайно виконати одну з наступних дій: звернутися до банку за телефоном: 3700 (безкоштовно); подати до банку письмову заяву про втрату картки (у разі втрати картки). Якщо картка підключена до послуги MobileBanking, виконати дії, необхідні для припинення дії картки відповідно до керівництва з використання системи MobileBanking.

Власник відповідає за усі операції з карткою, зроблені: по дату одержання банком усного повідомлення про втрату картки включно за умови подання до банку письмової заяви про втрату картки протягом трьох календарних днів з дати усного повідомлення; по дату одержання банком письмової заяви про втрату картки включно за відсутності усного повідомлення або у разі порушення строку подачі письмової заяви; по дату одержання банком повідомлення про втрату картки, відправленого відповідно до керівництва з використання системи MobileBanking, включно.

Судом встановлено, що згідно дублікату квитанції № 0.0..1 від 17.09.2018 17.09.2018 о 18.47 год. з карткового рахунку ОСОБА_1 здійснена банківська операція поповнення карти А-Банку на суму 7800.00 грн. (а.с.12).

ОСОБА_1 звертався до голови правління АТ КБ «ПриватБанк» зі скаргою на бездіяльність посадових осіб АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.13-15), на що отримав відповідь, що з`ясування наведених у зверненні фактів заволодіння невстановленими особами інформацією, яка призвела до вчинення шахрайських дій з коштами за рахунком позивача має бути здійснене правоохоронними органами в процесуальному порядку (а.с.16-19). АТ КБ «ПриватБанк» в даному випадку відповідальності не несе, інформація по спірній операції була передана до служби безпеки АТ «А-Банк». Від служби безпеки АТ «А-Банк» отримана інформація, що повернути кошти не має можливості, оскільки кошти за рахунком не збережені (а.с.20).

За фактом викрадення у ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7800.00 грн., шляхом виконання платежу, внесені відомості до ЄРДР за № 0000284 від 20.09.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України (а.с.21).

На скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність працівників поліції Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області (а.с.22-23), Ізюмська місцева прокуратура повідомила, що станом на 11.02.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 21.09.2018 триває (а.с.26-27).

За інформацією Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 визнаний потерпілим по кримінальному провадженню № 0000284 від 21.09.2018 (а.с.32). 21.12.2018 ОСОБА_1 сплатив на кредитний рахунок АТ КБ «ПриватБанк» 7 795.00 грн. (а.с.39).

04.03.2020 ОСОБА_1 звертався до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою вимогою про повернення банком грошових коштів (відшкодувангня збитків, завданих несанкціонованим зняттям коштів з банківської картки) (а.с.41-45).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 станом на 12.03.2019 заборгованості перед банком не має (а.с.40).

Доказів на підтвердження звернення до мобільного оператора про блокування чи розблокування мобільного номеру ОСОБА_1 не надано.

Також не надано доказів того, що позивач телефонував на гарячу лінію банку з будь-якого номеру.

Таким чином, не можна вважати беззаперечно доведеним позовні вимоги ОСОБА_1 .

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Враховуючи викладене, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що своєю дією чи бездіяльністю позивач не сприяв втраті чи незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. А також належних, допустимих чи достовірних доказів, які б свідчили про порушення банком правил розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивача, позивачем не надано.

Із матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи не встановлено вини відповідача у несанкціонованому знятті коштів з рахунку позивача та відповідно безпосереднього причинного зв`язку між правомірними діями та шкодою, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

З урахуванням наведеного судова колегія доходить висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 залишенню без задоволення.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення складено 28.07.2021.