Справа № 431/2947/21
Провадження №2/431/625/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Бітарової В.О.,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання прав та обов`язків засновника в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання прав та обов`язків засновника в порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом усі права та обов`язки засновника фермерського господарства "ОБРІЙ-2012" (ідентифікаційний код 38325383), після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який за життя був засновником фермерського господарства «ОБРІЙ-2012». Заповіт померлим не складався. Вона є єдина спадкоємиця після смерті батька прийняла та оформила спадщину на право оренди землі про що їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки площею 8,9841 га. З метою реалізації своїх прав на спадкування за законом і продовження діяльності батькового фермерського господарства, звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав на ФГ, але отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії по причині відсутності у ФГ статутного (складеного) капіталу і реєстрації як цілісний майновий комплекс. Вважала, що має всі права і обов`язки засновника ФГ, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом.

У судове засідання позивач та її представник адвокат Головко Є.В. не з`явилися. Представник надав заяву в якій позов ОСОБА_1 підтримав та просив суд його задовольнити, розглянути справу без їх участі.

Відповідач - представник Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської областідо суду не з`явився. Надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

За життя ОСОБА_2 був засновником фермерського господарства «ОБРІЙ-2012» (а.с.14-23).

ОСОБА_1 , спадщину прийняла згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк, шляхом подачі відповідної заяви.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2015 ОСОБА_1 прийняла та оформила спадщину на права на оренду земельної ділянки (а.с.13).

Згідно постанови від 23.10.2020 року нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на ФГ «Обрій-2012» засновником якого був ОСОБА_2 (а.с.24).

За життя ОСОБА_2 був засновником (головою) фермерського господарства ФГ "Обрій-2012".

Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з положеннями п. 4 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз`яснень які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Порядок набуття права власності на спадкове майно регулюються ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1269, 1270, 1276 ЦК України.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У ст. 19 Конституції України закріплений принцип стосовно того, що юридичним особам приватного права дозволено все, що прямо не заборонено законом.

Згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року).

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Стаття 1 Закону України «Про фермерське господарство» передбачає, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну, сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно зі ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» щодо спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) містить загальну відсилочну норму, а саме: успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

З огляду на приписи статті 191 ЦК України, статей 19 і 23 Закону України "Про фермерське господарство", є підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права засновника ФГ "Обрій-2012», які належали ОСОБА_1 до його смерті.

Згідно норм статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуватись можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є фермерське господарство.

Відповідно до статей 1218, 1220, 1222 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Вищенаведені норми чинного законодавства містять висновок, що майнові права засновника фермерського господарства у відповідності до ст.1218 ЦК України входять до складу спадщини.

В той же час ст.1219 ЦК України містить перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Норми ст. 1223 ЦК України передбачають, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

З урахуванням наведеного, суд вважає позов законним обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, вона не порушує питання про стягнення з відповідача судового збору, а сам суд не може вийти за межі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 41, 55 Конституції України, ст. ст. 11, 316, 328, 346, 392, 1216 - 1220, 1222, 1223, 1233, 1235, 1228, 1236, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 1, 19, 23 Закону України «Про фермерське господарство», ст. ст. 12, 13, 19, 30, 76-81, 141 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання прав та обов`язків засновника в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом усі права та обов`язки засновника фермерського господарства "ОБРІЙ-2012" (ідентифікаційний код 38325383), після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Пелих