У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2021 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

державного виконавця Дідківського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОДАННЯ

1.1. 02.03.2021 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківський А.С. звернувся до суду із поданням, у якому просить:

(1) звернути стягнення на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 214 (кв.м), житлова площа 67.8 (кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка місця розташування: Кадастровий номер: :05:021:0005, Реєстраційний номер: 01, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.0904 га; належить боржнику ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .

1.2. Подання обґрунтовувалось тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження АСВП 48179140 з примусового виконання виконавчого листа № 296/11276/13-ц, виданого 14.08.2014 Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1248752,00 грн. процентів за користування коштами.

Як зазначає державний виконавець, боржником заборгованість не погашена. В ході примусового виконання рішення суду встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, яке видане 28.11.2008 Виконкомом Житомирської міської ради, ОСОБА_1 став власником житловий будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак право власності на вказаний будинок не зареєстровано. На думку державного виконавця, враховуючи вищевикладені обставини, є підстави для звернення стягнення на зазначене майно, у звязку з чим він звернувся до суду з відповідним поданням.

ІІ. РУХ ПОДАННЯ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 03.03.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира подання призначено до розгляду на 03.03.2021.

2.2. В судовому засіданні 05.03.2021 старший державний виконавець Дідківський А.С. підтримав подане ним подання, просив суд його задовольнити, з підстав, зазначених у поданні

2.3. Сторони виконавчого провадження, відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

3.1. 14.08.2014 Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист №296/11276/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 248 752,00 грн. процентів за користування коштами.

3.2. 20.07.2015 головним державним виконавцем Файдовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48179140, надано боржнику строк на самостійне виконання рішення суду. Боржником заборгованість не погашена.

3.3. Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

3.4. Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

3.5. У відповідності до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

3.6. Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

3.7. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина друга статті 48 Закону № 1404-VIII).

3.8. Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

3.9. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 50 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

3.10. Згідно з частиною десятою статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

3.11. Враховуючи наведені вище норми закону, державним виконавцем не доведено, що на момент звернення до суду з поданням у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти на рахунках, інше рухоме та нерухоме майно, на яке можна було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу перед стягувачем та, що виконавцем вжито всі передбачені Законом заходи щодо примусового виконання рішення, а тому суд дійшов висновку, що звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку і яке є крайнім заходом, є необґрунтованим та передчасним, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 353-355, 440 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського Андрія Савелійовича.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10.03.2021.

Суддя О. С. Рожкова