Житомирський апеляційний суд
Справа №288/651/19 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №288/651/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Лівочки Л.І. в смт. Брусилові,

в с т а н о в и в :

07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року у цивільній справі №288/651/19, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до адвоката Омельчука В.О. про визнання неправомірною відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.08.2020 року закінчено розгляд справи №288/651/19 лише в частині його позовних вимог до адвоката Омельчука В.О., а саме: " визнати неправильною фактичну відмову адвоката надати йому якісну та своєчасну допомогу в суді 12 квітня 2018 року, тому що якраз в цей день Омельчук В.О. (його представник) в судове засідання не з`явився".

Вказує, що цього ж дня Попільнянський районний суд постановив судове рішення, але його представника в судовому засіданні не було. З приводу цієї частини позовних вимог просить переглянути рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами. Істотними нововиявленими обставинами вважає його дізнання про точний зміст розписки адвоката про отримання ним повістки в судове засідання на 12.04.2018 та оригінал самої по собі розписки.

Вважає, що підставою для перегляду частини рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом, тому що на час розгляду справи він не мав змоги знати зміст розписки та здобути розписку з точним змістом. Зазначає, що знання точного змісту розписки Омельчука В.О. у справі № 288/1256/17 є нововиявленими обставинами, про які він дізнався лише 04.03.2021 після ознайомлення зі справою №288/1256/17, де на аркуші 181 том 1 знаходиться розписка Омельчука В.О. про отримання повістки в судове засідання на 12.04.2018.

Доказом, що підтверджує наявність нововиявлених обставин, є точний зміст розписки адвоката про отримання повістки в суд на 12.04.2018, про що він не мав змоги дізнатися до ознайомлення зі справою № 288/1256/17. Оскільки, на час розгляду справи точний зміст розписки знаходився у Верховному Суді в справі №288/1256/17, в якій Омельчук В.О. був його представником. З матеріалів вказаної справи видно, що він докладав зусиль, щоб Верховний Суд надіслав копію зворотного повідомлення про виклик Омельчука В.О. в суд на 12.04.2018, але він не надіслав. Отриману 04.03.2021 копію розписки він відправив Верховному Суду для розгляду справи №288/651/17.

У зв`язку з поважними причинами заявляє клопотання про поновлення строку щодо подання заяви про перегляд рішення суду від 18.08.2020, тому що отримавши копію розписки він дізнався про обставини, які є нововиявленими, але справа №288/651/17 перебувала у Верховному Суді. Після отримання постанови колегії Верховного Суду від 05.04.2021 він подав заяву про перегляд рішення районного суду менше ніж через 30-денний термін.

Враховуючи викладене, просив переглянути частину рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року за нововиявленими обставинами стосовно неявки Омельчука В.О. в судове засідання 12 квітня 2018 року та визнати неправильною фактичну відмову Омельчука В.О. явитися в судове засідання 12 квітня 2018 року.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.08.2020 у зв`язку із нововиявленими обставинами та залишено судове рішення в силі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на ч. 4 ст. 423 ЦПК України, оскільки розписка Омельчука В.О. від 23.03.2018 є істотними нововиявленими обставинами. Вважає, що подання до суду вищевказаних юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але йому не були відомі, тягнуть за собою інші юридичні наслідки. Оскільки зміст розписки Омельчука В.О. повністю спростовує його пояснення про відсутність виклику в судове засідання 12.04.2018, що покладене в основу рішення від 18.08.2020 явно впливатиме на юридичну оцінку обставин.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, місцевий суд виходив з того, що з огляду на положення ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України підставами перегляду рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі висновки наведені у п.25, п.26, п.27, п.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року по справі 127/10129/17.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року у цивільній справі № 288/651/19 відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до адвоката Омельчука В.О. про визнання неправомірною відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.08.2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.04.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16.11.2020 року залишено без змін.

У справі, що розглядається, заявник, в обґрунтування підстав для перегляду рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2020 року у цивільній справі № 288/651/19 посилається на розписку Омельчука В.О. , про яку він дізнався при ознайомлені зі справою №288/1256/17.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що в справі, яка переглядається йдеться про доказ, який не оцінювався судом.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і спростовані зібраними у справі доказами та не впливають на правильність і обґрунтованість ухвали суду. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 28 липня 2021 року.

Головуючий

Судді