Справа № 758/782/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 лютого 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення коштів за договором, суми пені та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення коштів за договором, суми пені та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що у червні 2019 року, маючи намір придбати для особистих потреб меблі, вона уклала з відповідачем Договір №3 від 20.06.2019 року. Відповідно до вимог зазначено Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність Товар, а останній зобов`язується прийняти його та оплатити в термін та на умовах, передбачених даним Договором. Крім того, у зазначеному Договорі вказано, що в момент підписання даного Договору Покупець вносить повну оплату товару або завдаток в розмірі не менше 70 %, що складає 24000 грн. На виконання вимог Договору позивачем здійснена оплата у розмірі 24000 грн., що підтверджується товарним чеком. Однак, відповідач вимоги договору не виконав та не здійснив поставку меблів позивачу.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі.

Позивач до суду не з`явилась та подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, доказів про поважність причин своєї неявки суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за своїм місцезнаходженням.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності учасників справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що 20.06.2019 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №3 (а.с.7-8).

Відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність Товар, а останній зобов`язується прийняти його та оплатити в термін та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 1.2 Договору найменування, розміри, кількість та асортимент, вартість Товару визначається в Додатку та схематичних малюнках, що є невід`ємною частиною даного договору. При цьому, схематичні малюнки додаються до Договору протягом 7 (семи) календарних днів з моменту підписання даного Договору та внесення передоплати Покупцем згідно п. 2.5. даного Договору.

Пунктами 2.3 та 2.5 Договору встановлено, що в момент підписання даного Договору Покупець вносить повну оплату товару або завдаток в розмірі не менше 70 %, що складає 24000 грн.

Пунктами 3.4, 3.5, 3.10 Договору передбачено, що Покупець зобов`язується внести суму завдатку, що передбачений цим Договором, сплатити повну вартість Товару в порядку і в сумі, вказаних у цьому Договорі.

20.06.2019 року відповідно до товарного чеку позивачем здійснена оплата завдатку за замовлення по Договору №3 від 20.06.2019 року (а.с.10).

Відповідно до п. 2.2 Договору термін поставки товару складає 45 робочих днів.

24.12.2019 року позивач звернулась до відповідача із претензією. Дана претензія була направлена листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №952, відповідно до якого, зазначений лист отриманий 27.12.2019 року (а.с.15).

Згідно із вказаною претензією позивач вимагала повернути сплачені кошти, оскільки замовлений товар не був доставлений у строк, який визначений у Договорі №3 від 20.06.2019 року.

Вважаючи свої права, як споживача порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. ст. 526 і 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи, (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Оскільки продавець ФОП ОСОБА_2 одержала суму попередньої оплати товару, однак, не передала товар у встановлений строк, позивач як замовник товару має право отримати суму попередньої оплати (аванс) в розмірі 24000 грн.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за Договором №3 від 20.06.2019 року у розмірі, що відповідає розміру авансового внеску 24000 грн. підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з ФОПМ ОСОБА_3 на користь позивача пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за Договором №3 від 20.06.2019 року, суд зважає на таке.

Так, п. 5.2. Договору №3 від 20.06.2019 року визначено, що у випадку прострочення поставки Товару Продавцем більш ніж на 30 календарних днів, крім права на пеню 0,01% від залишку суми на момент прострочення за кожний день Покупець має право відмовитись від замовлення і отримати від Продавця суми задатку.

Враховуючи, що відповідач, як виконавець в даних правовідносинах, протиправно не виконала зобов`язання, які вказані у договорі, суд дійшов висновку, що з останньої підлягає стягненню пеня в розмірі 355,20 грн.

Відповідачем, у свою чергу, не надано до суду доказів на спростування розрахунку, наданого позивачем.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимоги позивача, щодо стягнення моральної шкоди задовольнити, оскільки в результаті неправомірних дій відповідача позивач перенесла стрес та потрясіння, протягом тривалого часу та чимало негативних емоцій та переживань, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст. ст.141, 263-265, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за договором, суми пені та моральної шкоди - задовольнити;

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму попередньої оплати за Договором №3 від 20.06.2019 року у розмірі, що відповідає розміру авансового внеску 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень;

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за Договором №3 від 20.06.2019 року у розмірі 355 (триста п`ятдесят п`ять) гривень 20 копійок;

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень;

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні;

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України);

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк