Справа № 478/844/21 Провадження № 2/478/247/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2021 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Томашевського О.О., за участю: секретаря судового засідання Григоренко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. від 24.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62409796, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 12004 від 03.04.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в розмірі 16076,99 грн. та 250,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості.

Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12004, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 03.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в загальному розмірі 16326,99 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.07.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, вказаною ухвалою було витребувано у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та приватного нотаріуса документи, що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості ОСОБА_1 , на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 12004 від 03.04.2020 року.

У встановлений строк, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та приватним нотаріусом документів, що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості ОСОБА_1 , на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 12910 від 21.12.2019 року надано не було, причини ненадання суду не повідомлено.

Позивач в судове засідання не прибула, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Треті особи в судове засідання не прибули, про час, дату та місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12004, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 16076,99 грн., за період з 30.07.2019 року по 20.02.2020 рік, на підставі кредитного договору № 501 від 13.12.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ«Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та 250,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Згідно постанови приватного виконавця від 24.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62409796 про примусове стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 16326,99 грн. на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Аналізуючи матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок).

Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як зазначалося судом вище, виконавчий напис вчинено на підставі підставі кредитного договору № 501 від 13.12.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ«Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

В той же час, відповідач на підтвердження наявності заборгованості у позивача перед ним, її розміру та безспірності жодних доказів суду не надав.

Також, відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів не надано доказів, які підтверджують виникнення зобов`язання за кредитним договором у ОСОБА_1 та доказів безпірності його заборгованості перед відповідачем.

А тому, будь-яким чином перевірити правомірність вчинення такого виконавчого напису та безспірність заборгованості по наданих АТ «Перший Український Міжнародний Банк» для приватного нотаріуса Хари Н.С. документах суд позбавлений можливості.

Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався положеннями ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року №23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідачем не надано суду доказів того, що наданий приватному нотаріусу кредитний договір № 501 від 13.12.2018 року є оригіналом, який посвідчений в нотаріальному порядку.

Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була направлена на адресу позивача суду не надано, тобто позивач не був повідомлений менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, що позбавило останнього ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.

Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а нею при зверненні до суду сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 908,00 гривень, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 18, оф.12), Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович ( АДРЕСА_2 ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис виданий приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною від 03.04.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12004, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 501 від 13.12.2018 року, у загальній сумі 16326,99 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.07.2021 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський