ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/159/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Проценко Я.Б.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач) про визнання договору дарування недійсним. Третіми особами визначено Сьому Київську державну нотаріальну контору, ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ).

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наступним. Відповідач - ОСОБА_2 є дочкою позивача, а третя особа ОСОБА_4 - колишньою дружиною. Позивачу на праві власності належала 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , після смерті матері позивач успадкував ще 1/2 цієї ж квартири і таким чином став власником усієї вищезазначеної квартири. Позивач був впевнений, що являється єдиним власником квартири, однак у травні 2018 йому стало відомо, що його дочка ОСОБА_2 05.12.2017 зареєструвала право власності на цю квартиру на підставі дубліката договору дарування квартири від 11.03.2010. Отримавши у Сьомій Київській нотаріальній конторі дубліката договору дарування квартири, позивач вперше дізнався про існування даного договору, проте впевнений, що він ніколи не підписував такого документу і нікому не дарував і не збирається дарувати своє житло. Таким чином, позивач просить визнати недійсним договір дарування квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач, діючи через свого представника, подала відзив, в якому заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач вводить суд в оману, насправді йому достеменно відомо, що він ще з 2010 не є власником квартири, позивач сам подав заяву до комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації оскільки мав намір реально передати у власність дитини квартиру. Окрім того, позивачу відомо, що він з 2014 не зареєстрований в даній квартири, але навмисно подає копію недійсного паспорту з реєстрацією в цій квартирі, щоб ввести суд в оману, насправді у позивача вже давно паспорт нового зразка - ID картка.

Третя особа ОСОБА_4 21.02.2020 подала до суду клопотання, в якому зазначила, що заперечує проти позову в повному обсязі, просила проводити розгляд позовної заяви без її участі.

Третя особа - Сьома київська державна нотаріальна контора, інтереси якої представляє Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), надало до суду пояснення, в яких зазначено, що оскільки дії посадових осіб Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та його підпорядкованих органів позивачем не оскаржуються, представник просить розглянути справу за відсутності представника.

ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

17.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження /а.с.14-15,16/.

27.12.2019 від Сьомої київської державної нотаріальної контори надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за відсутності їх представника та направляти повідомлення на адресу Головного територіального управління юстиції в м. Києві/а.с.25/.

15.01.2021 позивачем подано заяву про виклик свідка /а.с.27/.

07.02.2021 від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи /а.с.36-39/.

21.02.2020 від третьої особи ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності /а.с.41/.

26.02.2020 від представника відповідача надійшов відзив з додатками /а.с.49-59/.

02.03.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів /а.с.61-62/.

02.03.2021 від представника відповідача надійшла заява про залучення третьої особи /а.с.63-64/.

02.03.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів /а.с.65-66/.

13.03.2020 від позивача надійшло клопотання про витребування із Сьомої київської державної нотаріальної контори справу з документами оформлення договору дарування /а.с.70/.

В підготовчому засіданні 01.06.2020 відмовлено у задоволенні заяви позивача про виклик свідка, долучено відзив відповідача, у задоволенні клопотань представника відповідача про витребування доказів відмовлено, у задоволенні заяви представника відповідача про залучення третьої особи відмовлено, позивачем уточнено клопотання про витребування із Сьомої київської державної нотаріальної контори документів, яке судом задоволено. Підготовче засідання відкладено /а.с.73-74/.

17.06.2020 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів /а.с.79/.

03.08.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів /а.с.93-94/.

13.08.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів /а.с.96-97/.

13.08.2020 у підготовчому засіданні відмовлено у задоволенні клопотаннь позивача та представника відповідача про витребування доказів, у позивача відібрано зразки підпису для проведення експертизи, призначено судову почеркознавчу експертизу, оплату за яку покладено на позивача, матеріали справи направлено в експертну установу /а.с.101-102/.

17.02.2021 проведено судове засідання для відібрання у позивача вільних зразків підпису на виконання клопотання експертів від 17.12.2020. Позивачем повідомлено про відсутність вільних зразків підпису. Справу ухвалою суду від 17.12.2021 направлено на експертизу.

21.05.2021 у судовому засіданні на виконання клопотання експертів від 17.03.2021 позивачу повідомлено про необхідність оплати експертизи у сумі, яка визначена у рахунку, що був вручений позивачу 12.05.2021. Позивачем заявлено про відсутність наміру оплачувати експертизу, у зв`язку з чим судом залишено клопотання експерта без розгляду, ухвалено не направляти справу до експертної установи для проведення експертизи. Підготовче засідання закрито.

03.06.2021 листом директора Київського науково-дослідного інститут судових експертиз повідомлено суд про залишення ухвали суду про призначення експертизи без виконання у зв`язку з неоплатою вартості судової почеркознавчої експертизи.

14.07.2021 у судовому засіданні заслухано вступне слово сторін, досліджено письмові докази, заслухано виступ сторін у судових дебатах, суд видалився до нарадчої кімнати, по виходу оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування.

11.03.2010 між ОСОБА_1 як Дарувальником та ОСОБА_2 як Обдарованою укладено Договір дарування (далі Догвір), відповідно до якого Дарувальним передав безоплатно, а Обдарована прийняла у дарунок квартиру АДРЕСА_1 .

Договір посвідчення державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В. та зареєстровано в реєстрі під номером 4-458.

У частині 1 статті 12 ЦК України закріплено принцип диспозитивності, за яким суб`єкти цивільного права здійснюють свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За змістом цього принципу учасники цивільних відносин самостійно приймають рішення щодо встановлення договірних відносин та їх умов, щодо обрання того чи іншого способу захисту порушених цивільних прав та охоронюваних законом інтересів тощо.

Частина 5 цієї норми встановлює презумпцію добросовісності та розумності особи при реалізації нею цивільних справ, оспорювання якої здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Отже, за своє сутністю договір дарування є безплатним та в більшості випадків одностороннім правочином, юридичним наслідком укладення якого є безповоротне припинення права власника на майно, що є предметом даного договору, та виникнення права власності на нього у обдаровуваної особи.

Водночас чинний цивільний закон не пов`язує момент укладення договору дарування з моментом фактичного передання майна у власність. Вони можуть як збігатися, так і бути значно віддалені один від одного.

Частина 2 статті 719 ЦК України встановлює, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За приписами частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої-третьої та п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що у нього не було волевиявлення на дарування належної йому земельної ділянки, договір дарування він не укладав і підпис у даному договорі йому не належить.

За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Судом установлено, що оскаржуваний договір дарування був посвідчений нотаріально, при цьому ОСОБА_2 діяла за згодою батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_4 , заяву яких про згоду на підписання Договору отримані в установленому порядку та долучена до Договору.

Надані третьою особою матеріали справи нотаріального посвідчення оскаржуваного договору свідчать про те, що для його укладення дарувальником надавалися і інші документи, необхідні для його посвідчення, зокрема Дублікат свідоцтва про право власності на житло від 01.03.1993, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, Довідка-характеристика видана ОСОБА_1 для відчуження нерухомого майна, спільна нотаріально посвідчена Заява ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про згоду на підписання спільною дитиною договору дарування, Довідка, видана ОСОБА_1 про реєстрацію і проживання в квартирі АДРЕСА_1 , копія паспорту та копія картки фізичної особи - платника податків.

Зі змісту Договору дарування вбачається, що на момент його укладення дарувальник та обдарована мали дійсний намір на укладення Договору, його зміст їм зрозумілий, відповідає їх волі та підписаний особисто.

Водночас позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

З метою встановлення належності підпису дарувальника в оскаржуваному договорі суд за клопотанням сторони позивача призначив почеркознавчу експертизу, оплату за проведення якої поклав на позивача.

22.03.2021 від експертної установи до суду надійшов рахунок на оплату вартості експертизи, оригінал якого був вручений позивачу 12.05.2021, проте вартість експертизи позивач не сплатив, повідомив суду, що оплачувати наміру немає, що зумовило повернення ухвали про призначення експертизи без виконання.

Відповідно до положень статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його задоволенні.

Зважаючи на викладене, суд визнає безпідставними доводи позивача про відсутність його волі на укладення договору дарування земельної ділянки та відмовляє у задоволенні позову з підстав необґрунтованості та недоведеності вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко