27 липня 2021 року м.Снігурівка
справа № 485/564/21
провадження №2/485/244/21
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Бодрової О.П.
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
11 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Позовну заяву мотивовано тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею, відповідач коштів на їх утримання не надає, а всі витрати на дитину несе лише позивач, у зв`язку із чим просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою від 13 травня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду суддею Яворським С.Й. та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.10-11/.
Ухвалою від 17 червня 2021 року справу прийнято до провадження суддею Бодровою О.П. та призначено до розгляду на 27 липня 2021 року на 16:00 годину.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що сторони з 11 червня 2005 року по 05 травня 2021 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду.
Від шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 від 07.04.2021 року /а.с.3/.
Діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , що підтверджується витягом №825 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.04.2021 року /а.с.9/.
Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням викладеного, а також того факту, що діти перебувають на утриманні позивачки, суд дійшов висновку, що її вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.
На підставі викладеного, ст.ст.180,182,191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13,141, 259, 263-265, 268, 279, 280-284, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 24.06.1999р.) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в с.Кобзарці Снігурівського району Миколаївської області), аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 24.06.1999р.) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 27 липня 2021 року.

Суддя О.П. Бодрова