Справа № 274/6990/20 Провадження № 2/0274/540/21 РІШЕННЯ
24.03.2021 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд),
за участю секретаря судового засідання Лободи В.Л.,
представника позивача - адвоката Лабика Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, -
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 00 год 30 хв на автодорозі "Виступовичі - Житомир- Могилів-Подільський" 207 км.+450м. поряд с. Рея Бердичівського району, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «FIAT DUCATO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в правій смузі дворядної дороги у напрямку с. Рея Бердичівського району Житомирської області, здійснив наїзд на перешкоду, а саме мопед марки «ALFA JS 49-ЗС» без номерного знаку та водія ОСОБА_3 , який лежав на проїзній частині. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер на місці пригоди.
За фактом ДТП слідчим відділом Бердичівського ВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Постановою слідчого кримінальне провадження за фактом ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_3 , закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Проте, відповідно до ч. ч. 2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки).
В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батькові загиблого ОСОБА_1 було завдано шкоди, у зв`язку з чим у останнього виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.
Ухвалою суду від 19.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотання останнього про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції ухвалою суду від 24.02.2021 задоволено; копію ухвали надіслано судом на електронну адресу представника відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.
Так, між ПрАТ «СК «Перша» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АМ 6166089, стосовно транспортного засобу «FIAT DUCATO», д.н.з. НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 00 год 30 хв на автодорозі "Виступовичі - Житомир- Могилів-Подільський" 207 км.+450м. поряд с. Рея Бердичівського району, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «FIAT DUCATO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в правій смузі дворядної дороги у напрямку с. Рея Бердичівського району Житомирської області, здійснив наїзд на перешкоду, а саме мопед марки «ALFA JS 49-ЗС» без номерного знаку та водія ОСОБА_3 , який лежав на проїзній частині.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер на місці.
У постанові зазначено, що в діях водія автомобіля «FIAT DUCATO», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху України, які б перебували у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП, не виявлено. ДТП виникла через наявність лежачої перешкоди у вигляді мопеда марки «ALFA JS 49-ЗС» без номерного знаку та водія ОСОБА_3 в темну пору доби на смузі руху автомобіля «FIAT DUCATO», видимість якої значно менша за відстань, необхідну для своєчасного застосування технічних заходів водієві ОСОБА_2 , у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .
Таким чином, особою, яка має право на отримання від страховика моральної шкоди є батько загиблого ОСОБА_5 - ОСОБА_1 .
05.11.2019 представником позивача ОСОБА_6. надіслано Товариству повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування.
Ввжаючи, що виплата Товариством лише 50% страхового відшкодування порушує права позивача, останній звернувся до суду з вказаним позовом.
В аспекті заявлених позовних вимог, з огляду на фактичні обставини справи, суд вказує на таке.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).
Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 23 зазначеного Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
За змістом п. 27.3 ст. 27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Як вже було зазначено вище, Товариством виплачено позивачу лише 50% страхового відшкодування.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголошує на тому, що Товариством правомірно зменшено розмір страхового відшкодування на підставі положень ч.2 ст. 1193 ЦК України.
Разом з тим, суд приходить до висновку, що у даному випадку, положення ч. 2 ст. 1193 ЦК України до спірних правовідносин не можуть бути застосовані, оскільки норма цієї статті містить посилання на можливість зменшення розміру відшкодування, якщо інше не встановлено законом.
Проте, спеціальним Законом, а саме п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено ліміт страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) без визначення випадків зменшення цього розміру, зокрема, залежно від ступеня вини потерпілого. Так, загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня становив 4173 гривні.
Також відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3005,24 грн пені, три проценти річних в сумі 551,52 грн та 249,24 грн інфляційних втрат відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону та не спростований відповідачем.
Керуючись ст.ст.12,81,141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.526, 1166,1167,1187,1200 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», місцезнаходження: 03057, м.Київ, вул.Дегтярівська, 33-Б, 2, .

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2021

Суддя: Т.Б.Большакова