Єдиний унікальний номер: 448/1247/20
Провадження № 2/448/119/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Мриц Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку володіння та користування житлом, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Тиндик Р.В. звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку володіння та користування житлом, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що їй (позивачці ОСОБА_1 ) на праві власності належить 1/2 частка садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,20га за вказаною адресою з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вказує, що інша 1/2 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17.05.2013р. по справі №448/109/13-ц.

Стверджує, що позивачка ОСОБА_1 проживає разом з відповідачем ОСОБА_2 в житловому будинку, який належить їм на праві спільної часткової власності в рівних частках. У відповідності до плану будинку, такий складається з загального приміщення (коридору під №1-1 площею 6,8 м.кв), та двох житлових приміщень, а саме житлової кімнати під №1-2 площею12,8 м.кв., яку займає відповідач ОСОБА_2 , та іншої житлової кімнати під №1-3 площею 12,4 м.кв., яку займає вона (позивачка ОСОБА_1 ).

Покликається на те, що вже протягом тривалого часу між позивачкою та відповідачем склалися неприязні сусідські відносини через недобросовісну поведінку відповідача, яка полягає в тому, що такий систематично у її відсутності заходив в кімнату, яку займає саме вона (позивачка), внаслідок чого в неї зникали особисті речі та продукти харчування. З цього приводу та з метою впливу на недобросовісну поведінку відповідача, позивачка неодноразово зверталася у відповідні соціальні служби та в органи поліції, однак дієвого результату вжиті заходи не дали.

З огляду на наведені обставини, з метою захисту свого гарантованого права на мирне володіння та користування позивачкою належною часткою у спільному майні, просить надати їй (позивачці) у володіння та користування житлову кімнату під №1-3 площею 12,4 м.кв. в житловому будинку по АДРЕСА_1 ; відповідачу ОСОБА_2 надати у володіння та користування житлову кімнату під №1-2 площею 12,8 м.кв. у вказаному будинку; загальне приміщення (коридор під №1-1 площею 6.8 м.кв) залишити у спільному володінні та користуванні сторін по справі; заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на проникнення в житлову кімнату під №1-3 житловою площею 12,4 м.кв.

ІІ. Позиція учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Сталевич Г.О. подала письмову заяву про здійснення судового розгляду даної цивільної справи за відсутності сторони позивача за наявними матеріалами з вказівкою на те, що заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову та здійснення судового розгляду даної цивільної справи за його відсутності. У поданій письмовій заяві відповідач ОСОБА_2 ствердив, що позивачка ОСОБА_1 проживає та користується кімнатою під АДРЕСА_2 , а тому він не заперечує щодо надання позивачці ОСОБА_1 у володіння та користування саме даної кімнати; він (відповідач) проживає та користується кімнатою під №2 площею 12,8 кв.м., яку і просить визначити саме за ним.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 23.10.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.11.2020р. закрито підготовче провадження у справі та таку призначено до судового розгляду по суті.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії КММ №015111, виданого 08.04.2002р. начальником Самбірського БТІ, позивачці ОСОБА_1 належить 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №274727 від 22.10.2010р., позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2000 га, розташованої в с.Бортятин Мостиського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У відповідності до рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17.05.2013р., ухваленого по справі ЄУН448/109/13-ц, провадження №2/448/71/13, за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 .

Згідно плану будинку АДРЕСА_1 такий складається з загального приміщення (коридору під №1-1 площею 6.8 м.кв), та двох житлових приміщень, а саме житлової кімнати під №1-2 площею 12,8 м.кв. та другої житлової кімнати під №1-3 площею 12,4м.кв.

Встановлено, що житловою кімнатою під №1-2 площею 12,8 м.кв. у зазначеному будинку користується відповідач ОСОБА_2 , а кімнатою під №1-3 житловою площею 12,4 м.кв. користується позивачка ОСОБА_1 , загальне приміщення (коридор під №1-1 площею 6.8 м.кв) перебуває у спільному користуванні сторін по справі.

Між сторонами виникають спори з приводу використання спільного майна, відповідач ОСОБА_2 створює позивачці ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням.

V. Застосовані судом норми права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

За змістом наведеної норми первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість, але при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VI. Висновки суду.

Частка кожного співвласника (сторін по справі) в житловому будинку АДРЕСА_1 складає - 1/2.

Позивачка ОСОБА_1 просить виділити їй у володіння та користування кімнату площею 12,4 кв.м., а відповідачу ОСОБА_2 у володіння та користування - кімнату площею 12,8 кв.м.

Фактично позивачка ОСОБА_1 просить виділити собі кімнату меншою площею (12,4 кв. метри), а відповідачу - кімнату більшої площі (12,8 кв. метри). У такому випадку, баланс інтересів співвласників при користуванні будинку не порушить права відповідача. Крім того, відповідач ОСОБА_2 погодився з таким порядком володіння та користування житлом, подавши письмову заяву про визнання позову.

Суд вважає, що виділення сторонам цих кімнат відповідає вимогам закону, частці у спільному майні та не призведе до порушення житлових прав співвласників будинку.

За таких обставин, оскільки частки сторін є рівними, вимога позивачки ОСОБА_1 про виділ їй житлової кімнати площею 12,4 кв. метри, як вважає суд, відповідає вимогам закону.

Вказаний порядок, на думку суду, відповідатиме інтересам всіх проживаючих у будинку, крім того, виявляє право позивачки на визначення порядку користування як співвласником майна.

Підсумовуючи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом І групи та відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору. Згідно з пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволені, то на підставі ст.ст.133, 141, 142 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з урахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_2 до початку розгляду по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (що становить 50% судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку володіння та користування житлом, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити.

Встановити наступний порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 :

- виділити ОСОБА_1 у володіння та користування кімнату №1-3 площею 12,4 кв.м.;

- виділити ОСОБА_2 у володіння та користування кімнату №1-2 площею 12,8 кв.м.;

- коридор під №1-1 площею 6,8 кв.м. (місце загального користування) - залишити у спільному володінні та користуванні сторін.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на проникнення в житлову кімнату № НОМЕР_1 площею 12,4 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає та зареєстрована за адресою: с.Бортятин Мостиського району Львівської області.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженець, проживає та зареєстрований за адресою: с.Бортятин Мостиського району Львівської області.

Суддя Ю.В. Кічак