Справа № 201/2489/21
Провадження № 2/201/1812/2021
УХВАЛА

17 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Соколенко Тетяни Григорівни, державного реєстратора Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюк Миколи Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішень державних реєстраторів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Соколенко Тетяни Григорівни, державного реєстратора Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюк Миколи Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішень державних реєстраторів.

Посилаючись на те, що реєстрація права власності та внесення змін була здійснена державним реєстратором без достатніх на те правових підстав, без перевірки достовірності даних, які вносились, без з`ясування наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, не перевіривши документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, просив суд скасувати рішення державного реєстратора сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Соколенко Т.Г. про державну реєстрацію речового права права приватної власності на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, індексний номер рішення 38391058 від 28 листопада 2017 року, а також скасувати рішення державного реєстратора Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюка М.О. про державну реєстрацію речового права права власності на житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, індексний номер рішення 42972963 від 12 вересня 2018 року. Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 ЦК України).

Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналіз зазначеної вище норми свідчить про те, що для віднесення справи за вимогами, пов`язаними з реєстрацією майна та майнових прав, інших реєстраційних дій до цивільної юрисдикції необхідно дотримання такої умови, як наявність спору щодо майна або майнових прав, питання щодо реєстраційних дій з яким є похідним від самого майнового спору.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані рішення державного реєстратора не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому позовна заява ОСОБА_1 не містить будь-яких вимог майнового характеру та не випливає з майнових правовідносин. спір щодо майна вже вирішено судом і оскаржувані дії державного реєстратора вчинені на виконання такого судового рішення, а тому спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене суддя дійшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, оскільки такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 19, 186, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Соколенко Тетяни Григорівни, державного реєстратора Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Семенюк Миколи Олександровича, ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішень державних реєстраторів.

Роз`яснити позивачу, що переданий ним на вирішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська спір повинен розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова