Провадження 6/243/291/2021
Справа 2-2473-2006
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Долженко В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) цивільну справу за заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року до суду звернулось ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, яка мотивована тим, що 05 липня 2006 року була задоволена заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення з ОСОБА_1 у розмірі 2760 грн. 66 коп.. Виконавчий лист було направлено до виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області для виконання. Однак 13 липня 2016 року відділом державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області зазначений судовий наказ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення. Заявник вказує, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та неможливістю сплатити авансовий внесок, передбачений ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувач не звернувся повторно до відділу державної виконавчої служби.

Після чого рішенням Конституційного суду № 2-р(ІІ)2019 15.05.2019 року положення ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» були визнанні такими, що не відповідають Конституції.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та враховуючи, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» звернулись на теперішній час з даною заявою до суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Просили визнати поважною причину пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначивши, що заявник тривалий час знаходиться у скрутному фінансовому стані через велику заборгованість споживачів за надані послуги з теплопостачання.

У судове засідання представник заявника не з`явився, надав до суду клопотання з проханням розгляд заяви проводити у його відсутності.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Згідно із ч.3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 05 липня 2006 року була задоволена заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення з ОСОБА_1 у розмірі 2760 грн. 66 коп.. Вказаний виконавчий лист було направлено до виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області для виконання.

13 липня 2016 року відділом державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» заборгованості за спожиту теплову енергію, було повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно із ч. 3 ст.12 вищевказаного Закону виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно із позицією ВСУ від 26 вересня 2012 року №6-85 цс12 та від 04 листопада 2015 року №6-1486 цс15 поважними причинами пропуску строку є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції «пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання, а з наданих до суду матеріалів, суд не вбачає доказів та обставин, які б завадили стягувачу вчасно подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин, з яких виконавчий документ не був вчасно пред`явлений до виконання, та, як наслідок, про відмову ОКП «Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа», заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О. В. Ільяшевич