ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року

м. Черкаси

справа № 707/269/21, провадження № 22-ц/821/1120/21 категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Мегабанк»

представник позивача адвокат Виговська Анастасія Василівна

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Джирма Алла Володимирівна

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у складі: головуючого судді Морозова В.В., дата складання повного тексту не вказано.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року представник АТ «Мегабанк» Дідик С.Є. (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 26 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 160-007-855-2-18-Г (з ануїтетними платежами).

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору Банк надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.

Відповідно до договору, кредит надається на строк з 26 вересня 2018 року до 23 вересня 2022 року включно у розмірі 99 528,00 грн. зі сплатою 10,00 % річних за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості за Кредитом.

26 вересня 2018 року грошові кошти в розмірі 99528,00 грн. передбачені Кредитним договором були видані позивачем відповідачу (перераховані на позичковий рахунок), що підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_1 за період з 26.09.2018 року по 02.11.2020 року та меморіальним ордером № TR.189532.5802.2956 від 26.09.2018 року.

З 02 вересня 2019 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних.

Станом на 02 листопада 2020 року загальна заборгованість за Кредитом складає 87289,66 грн., що підтверджується виписками з рахунків за період з 26.09.2018 року по 02.11.2020 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 02.11.2020 року.

В порушення умов кредитного договору відповідачем не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період 01.09.2020 року по 31.10.2020 року включно в розмірі 7,52 грн., також не сплачена комісійна винагорода в період з вересня 2019 року по вересень 2019 року включно в розмірі 673,37 грн., та сума штрафу у розмір 45% від суми кредиту в розмірі 44787,60 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 160-007-8555-2-18-Г від 26.09.2018 року. Але не даний час заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, порушені права позивача не відновлені.

В зв`язку з вищевикладеним представник АТ «Мегабанк» просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за кредитним договором від 26.09.2018 року, яка станом на 02.11.2020 року становить 132758,15 грн. та складається з:

суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 87289,66 грн.

суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період 01.09..2020 року по 31.10.2020 року включно в розмірі 7,52 грн.

залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з вересня 2019 року по вересень 2019 року включно в розмірі 673,37 грн.

суми штрафу в розмірі 44787,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського району Черкаської області від 17 березня 2021 року позовні вимоги АТ «Мегабанк» задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованість по кредитному договору № 160-007-855-2-18-Г (з ануїтет ними платежами) від 26.09.2018 року в розмірі 132758,15 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в порушення кредитного договору, який відповідач підписала, а отже погодилась з усіма умовами договору, вона не виконала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2021 року ОСОБА_1 подала до Черкаського апеляційного суду скаргу, в якій просила скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області в частині стягнення із ОСОБА_1 штрафу в сумі 44 787,60 грн. та судові витрати розподілити пропорційно задоволеним вимогам.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка частково не визнає рішення суду та вважає, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин справи, в даному випадку було взагалі порушене право відповідачки на захист та принцип змагальності сторін.

Вказує, що Банк до відповідача пред`явив заборгованість в сумі 132758,15 грн., що складається з 87289,66 грн. суми залишку заборгованості за кредитом; 7,52 грн. сума нарахованих відсотків; 673,37 грн. сума несплаченої комісійної винагороди; 44787,60 грн. штрафу.

З вказаних сум ОСОБА_1 не визнає штраф в сумі 44787,60 грн., та керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України просить відмовити в задоволенні даної вимоги в зв`язку з наступним.

Зазначає, що відповідач працює лікарем-ендокринологом в КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червоно слобідської сільської ради.

На своєму утриманні має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час отримання кредиту та до 01.08.2020 року була студенткою Черкаської медичної академії.

ОСОБА_1 не була в офіційному зареєстрованому шлюбі, але 21 рік прожила з батьком доньки ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 був інвалідом третьої групи та перебував на обліку потерпівши від наслідків аварії на ЧАЕС. У 2016 році йому встановлено діагноз «Рак плоскоклеточный ороговевающий ЗН основания язика задняя 1/3», в 2018 році додатково встановлено захворювання з діагнозом : «Рак плоскоклеточный ороговевающий средний трети пищевода».

Відповідно до довідки від 13.11.2018 року, виданої Черкаською центральною районною лікарнею ОСОБА_3 знаходиться на лікуванні у лікаря онколога та потребує постійного дорогого вартісного лікування.

Саме в зв`язку із захворюванням чоловіка виникла критична необхідність в отриманні даного кредиту, кредит отримувала ще в інших банківських установах. На даний час на примусовому виконанні у виконавчій службі перебуває виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів шляхом стягнення з заробітної плати.

Таким чином, з метою врятування чоловіка відповідача взяла на себе боргові зобов`язання перед кредитними установами. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час ОСОБА_1 є єдиним годувальником родини та намагається у будь-який спосіб сплатити отримані в борг кошти.

З метою врегулювання спору з позивачем по справі ОСОБА_1 регулярно співпрацювала з службою безпеки позивача, повідомляла про скрутне фінансове становище, надавала довідки про затримання заробітної плати, довідку про те, що вона перехворіла на COVID -19, пропонувала різні варіанти та навіть пропонувала передати у власність банку належну їй земельну ділянку.

Працівники Банку повідомили її, що вона може сплачувати в розмірі, який посильно оплачувати.

В зв`язку з чим, відповідачка не ухилялась від виконання свого зобов`язання лише сплачувала добровільно платежі в розмірах за можливістю, оскільки з її заробітної плати лікаря здійснюються відрахування у розмірі 20% на користь АТ «Банк-Аваль».

Отже, ОСОБА_1 просить апеляційний суд відмовити в стягненні штрафних санкцій.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника Банку адвоката Виговської А.В., зазначено, що Банк свої обов`язки виконав, 26 вересня 2018 року грошові кошти в розмірі 99528,00 грн. передбачені кредитним договором, були видані позивачем ОСОБА_1 (перерахований на позичковий рахунок). Однак, починаючи з квітня 2019 року відповідачем порушуються умови договору, про що свідчить порушення строків сплати ануїтетних платежів, комісійних винагород та сплати процентів за користування кредитом.

При підписанні кредитного договору ОСОБА_1 погодилась з усіма умовами даного правочину і прийняла на себе зобов`язання щодо його виконання. В день підписання договору нею було отримано передбачену договором суму кредиту, а також отримано примірник правочину, що давало їй додаткову можливість детально вивчити його умови та протягом 14 днів з дня отримання кредиту відмовитись від даної послуги, що передбачено у ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування», однак ОСОБА_1 цього не зробила та використала кредитні кошти на свій розсуд.

Таким чином, ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору була згодна з його умовами, не мала наміру розірвати його, а намір невизнання штрафу за кредитним договором, виник у неї у зв`язку із тим, що АТ «Мегабанк» було подано позовну заяву у зв`язку з неналежним виконанням умов договору.

Враховуючи вищевикладене, АТ «Мегабанк» просить залишити рішення Черкаського районного суду Черкаської області без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідач ОСОБА_1 26.09.2018 року уклала з АТ «Мегабанк» договір № 160-077-855-2-18-Г (з ануїтетними платежами), за яким надано кредит в сумі 99528,00 грн. на строк з 26.09.2018 року по 23.09.2022 року включно зі сплатою 10% річних за користування кредитом.

Свої зобов`язання відповідач по договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем.

1.Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом позовних вимог АТ «Мегабанк» є стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 160-077-855-2-18-Г від 26.09.2018 року у розмірі 132758,15 грн., з яких 87289,66 грн. заборгованість за кредитом, 7,52 грн. заборгованість по відсоткам за період з 01.09.2020 року до 31.10.2020 року, 673,37 грн. несплачена комісійна винагорода; 44787,60 грн. - штраф.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача АТ «Мегабанк» з відповідача суми заборгованості за кредитом, розмір якої останнім не оскаржується.

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення з неї на користь Банку штрафу в розмірі 44787,60 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні стягненню штрафу по кредитному договору. Доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині стягнення штрафу за кредитним договором у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині задоволення позовних вимог АТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за порушення умов користування кредитом, адже, згідно ч.1 ст.13, ч.1 ст.367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що свої зобов`язання відповідач по договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, поштовий конверт з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення адресований відповідачу ОСОБА_1 повернутий до суду з відміткою про причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 42).

А тому відповідач ОСОБА_1 скориставшись своїм процесуальним правом подала апеляційну скаргу на заочне рішення місцевого суду до Апеляційного суду, в якій просила в частині стягнення з неї на користь Банку штрафу в розмірі 44787,60 грн. скасувати та відмовити повністю застосувавши до спірних правовідносин вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2018 року між сторонами було підписано договір № 160-007-855-2-18-Г (з ануїтет ними платежами) та надано кредит в сумі 99528,00 грн., на строк з 26.09.2018 року по 23.009.2022 року включно зі сплатою 10% річних за користування кредитом.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцеві штрафу у наступних випадках: за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди у розмірі 10 % від несвоєчасної сплаченої суми; за невиконання пункту 3.2.1. Договору у розмірі 45 процентів від суми Кредиту; за використання Кредиту не за цільовим призначенням у розмірі 25 % від суми Кредиту, що використано не за цільовим призначенням; за невиконання будь-яких інших прийнятих на себе зобов`язань за Договором у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. у справі N 6-116цс13 за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Неустойка за своєю правовою природою володіє акцесорним характером і, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі N 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків або наявні інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічна позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 року № 202/3351/14-ц.

Положення вказаної норми матеріального права дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 у справі № 703/1181/16-ц, від 20 березня 2019 року в справі № 761/26293/16-ц.

Апелянт в скарзі зазначає, що саме в зв`язку із важким матеріальним становищем, а саме в зв`язку із захворюванням чоловіка ОСОБА_3 виникла необхідність в отриманні даного кредиту, крім того отримувала кредит також в інших банківських установах.

На підтвердження своїх доводів відповідач ОСОБА_1 надала суду Довідку про доходи № 38 від 09.04.2019 року та № 24 від 13.04.2021 року; гарантійний лист № 07/1117 від 01.07.2019 року, виданий КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради, про затримку виплати заробітної плати; копію довідки про склад сім`ї № 306 від 04.02.2019 року; копію свідоцтва про народження дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копією виписки клінічного діагнозу ОСОБА_3 , видана «Черкаським обласним онкологічним диспансером» Черкаської обласної ради; копією довідки № 294 виданої Черкаською центральною районною лікарнею про стан хворого ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6357 ОСОБА_1 , в якій зазначено діагноз : поза госпітальна лівобічна нижньодольова пневмонія, гостра корона вірусна інфекція. (а.с. 87-97).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1650-007-2-18-Г від 26 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 добросовісно частково погашала заборгованість, що свідчить про відсутність злісного ухилення відповідача від погашення заборгованості по даному кредитному договорі.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені обставини заслуговують на увагу, і є підставою для застосування до виниклих правовідносин вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що частиною третьою статті 551 ЦК України судам надано право саме зменшити розмір неустойки, а не звільнити від такої сплати взагалі.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтування вимог апеляційної скарги є вмотивованим та доведеним і таким, що дає підстави для зміни судового рішення в частині стягнення штрафу за порушення умов кредиту.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» судовий збір в розмірі 1589,68 грн. за подачу позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам.

З АТ «Мегабанк» стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1225,94 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 березня 2021 року в частині стягнення штрафу змінити зменшивши заборгованість з 44 787,60 грн. на 5 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в розмірі 1589,68 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Мегабанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1225,94 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 27 липня 2021 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.В. Нерушак

Л.І. Василенко