Справа № 344/4281/21
Провадження № 2/344/2367/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» про визнання дій щодо недонарахування, невиплати заробітної плати за період з 1976 по 1996 рік протиправними, стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати, визнання стажу роботу на посадах асистента кафедри, акомпаніатора кафедри, концертмейстера за період з 1976 по 1996 рік, як наукового, зобов`язання перевести/переоформити призначену раніше пенсію за віком на пенсію як науковому працівнику за період з 2004 по 2021 роки включно, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої та виплаченої пенсії за віком за період з березня 2004 року по березень 2021 року за її видом як наукової пенсії, зобов`язання виплатити перераховані та невиплачені кошти,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» про визнання дій щодо недонарахування, невиплати заробітної плати за період з 1976 по 1996 рік протиправними, стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати, визнання стажу роботу на посадах асистента кафедри, акомпаніатора кафедри, концертмейстера за період з 1976 по 1996 рік, як наукового, зобов`язання перевести/переоформити призначену раніше пенсію за віком на пенсію як науковому працівнику за період з 2004 по 2021 роки включно, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої та виплаченої пенсії за віком за період з березня 2004 року по березень 2021 року за її видом як наукової пенсії, зобов`язання виплатити перераховані та невиплачені кошти.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовних вимог та матеріалів справи вбачається, що спір між ОСОБА_1 та Державним вищим навчальним закладом «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» є трудовим, тому заявлені до цього відповідача вимоги про визнання дій щодо не донарахування, невиплати заробітної плати за період з 1976 по 1996 рік протиправними, стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати, визнання стажу роботу на посадах асистента кафедри, акомпаніатора кафедри, концертмейстера за період з 1976 по 1996 рік, як наукового, підлягають вирішенню судом за правилами цивільного судочинства.

Також позовна заява містить вимоги до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання перевести/переоформити призначену раніше пенсію за віком на пенсію як науковому працівнику за період з 2004 по 2021 роки включно, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої та виплаченої пенсії за віком за період з березня 2004 року по березень 2021 року за її видом як наукової пенсії, зобов`язання виплатити перераховані та невиплачені кошти.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема в спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 Закону № 1058-IV використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійного фонду є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18) та від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19).

Тому заявлені ОСОБА_1 вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 188 ЦПК України).

Враховуючи що заявлені у даному позові вимоги підлягають розгляду за правилами різних судочинств (цивільного та адміністративного) стаття 188 ЦПК України у даному випадку застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Зважаючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, заявлені позовні вимоги не можуть бути вирішені у межах одного позову, підстави для застосування положень статті 188 ЦПК України відсутні, позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя ,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» про визнання дій щодо не донарахування, невиплати заробітної плати за період з 1976 по 1996 рік протиправними, стягнення недорахованої та невиплаченої заробітної плати, визнання стажу роботу на посадах асистента кафедри, акомпаніатора кафедри, концертмейстера за період з 1976 по 1996 рік, як наукового, зобов`язання перевести/переоформити призначену раніше пенсію за віком на пенсію як науковому працівнику за період з 2004 по 2021 роки включно, зобов`язання здійснити перерахунок нарахованої та виплаченої пенсії за віком за період з березня 2004 року по березень 2021 року за її видом як наукової пенсії, зобов`язання виплатити перераховані та невиплачені кошти вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Бабій О.М.