Провадження № 22-ц/802/271/21 Категорія: 84 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар судового засідання Опейда В. О.

з участю: державного виконавця Трофимюка П. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Трофимюка Павла Володимировича, боржник: Державне підприємство «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Трофимюка П. В.

Посилалася на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.09.2019 в цивільній справі № 161/11984/19 з ДП «Луцький комбінат хдібопродуктів № 2» (далі Підприємство) на її користь було стягнено 14281 грн. 11 коп. хлібопродуктів по заробітній платі та розрахункових коштів при звільненні та 64977 грн. 99 коп. середнього заробітку за весь час прострочення виплати заробітної плати. Постановою державного виконавця Будь С.Л. від 09.11.2019 відкрито виконавче провадження № 60516750 з примусового виконання вищевказаного судового рішення, яке в подальшому було об`єднане у зведене виконавче провадження за № 57212311 про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на користь працівників даного Підприємства заробітної плати та інших видів виплат на загальну суму 3769159 грн. 88 коп. Зведене виконавче провадження за постановою заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України передано начальнику відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) для забезпечення його подальшого виконання та передано державному виконавцю ОСОБА_3 .

Державним виконавцем Трофимюком П.В. 15.10.2010 повернуто виконавчий лист стягувачу без виконання. Така постанова на думку позивача є протиправною, оскільки у боржника наявне майно, яке, на її думку, підлягає реалізації з метою примусового виконання рішень. Повернення позивачу виконавчого листа з тих підстав, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, позивач вважає протиправним. Просила суд скасувати постанову державного виконавця від 15.10.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №60516750.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2020 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою стягувач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої ухвали.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.09.2019 в цивільній справі № 161/11984/19 було вирішено стягнути з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на користь ОСОБА_1 , заборгованість по заробітній платі в розмірі 14 281 грн. 11 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 64 977 грн. 99 коп.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили та на його виконання Луцьким міськрайонним судом Волинської області 05.11.2019 видано виконавчий лист за № 1736, який в подальшому було пред`явлено до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будь С.Л. від 09.11.2019 відкрито виконавче провадження № 60516750 з примусового виконання виконавчого листа № 1736 виданого 05.11.2019 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на користь ОСОБА_1 , заборгованість по заробітній платі в розмірі 14 281 грн. 11 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 64 977 грн. 99 коп.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Будь С.Л. перебувало зведене виконавче провадження за № 57212311 про стягнення з ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на користь працівників даного підприємства заробітної плати та інших виплат, пов`язаних із трудовими правовідносинами на загальну суму 3769159 грн. 88 коп.

Виконавче провадження № 60516750, відкрите на виконання виконавчого листа № 1736, було приєднано до складу зведеного виконавчого провадження № 57212311.

На підставі постанови заступника начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Артема Ляшенка про передачу зведеного виконавчого провадження АСВП № 57212311 за виконавчими документами про стягнення заборгованості із ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» зведене виконавче провадження № 57212311 було передано з Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 24.03.2020 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Трофимюка П. В. від 15.10.2020 ВП № 60516750 повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглядав справу.

Відповідно до 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України та статей 339, 340 ГПК України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно.

Разом з тим ні в ЦПК України, ні в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України «Про виконавче провадження».

За правилами цього закону передбачено особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Аналогічні вимоги містить Інструкція у редакції, чинній на час розгляду справи та поширюється на випадки відкриття виконавчого провадження і вчинення виконавчих дій приватним виконавцем.

Проаналізувавши вказані норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п`ятій статті 287 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із досліджено апеляційний судом в судовому засіданні зведеного виконавчого провадження АСВП № 57212311 за виконавчими документами про стягнення заборгованості із ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» вбачається, що в ньому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Долученою до матеріалів цивільної справи Обліковою карткою на зведене виконавче провадження №57212311 підтверджується об`єднання в зведене виконавче провадження виконавчих документів за рішеннями ухваленими за правилами різних юрисдикцій, зокрема: Луцького міськрайонного суду Волинської області (№з/п 1-20, 23-54, 56-79, 81-119, 121-125, 127-128, 134), Господарського суд Волинської області (№з/п 21,22, 120, 129-133, 135-146 ), Волинського окружного адміністративного суду (№з/п 55, 126, 147, 148), ГУ ДПС у Волинській області (№з/п 80).

З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стягувач оскаржує дії державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

У частинах першій і другій ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи зазначене, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2021 необхідно скасувати, а провадження у справі - закрити.

Відповідно до положень частини 1 ст. 256 ЦПК України апеляційний суд роз`яснює стягувачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції Волинського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 367, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну стягувача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2020 року у даній справі скасувати.

Закрити провадження у справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Трофимюка Павла Володимировича, боржник: Державне підприємство «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2».

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної ухвали.

Головуючий

Судді: