_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/62/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Барановій Ю.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів наданих у позику у сумі 61512 гривень.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.02.2020 року між позивачем та відповідачем укладена домовленість відповідно до якої, ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 , в позику гроші кошти у сумі 61 512 грн., та зобов`язався повернути суму отриманої позики до 01.09.2020 року.

Факт отримання відповідачем вказаної суми коштів у якості позики, а також умови її повернення, підтверджуються розпискою від 04.02.2020 року, яка складена та підписана відповідачем власноруч, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Станом на 21.09.2020 року відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, суму отриманої позики у розмірі 61512 грн., не повернув.

У підготовче судове засідання та при розгляді справи по суті відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про день і час слухання справи належним чином, суд визнає його неявку до суду не поважною.

Відзив відповідачем не надано, тому суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача адвоката Швеця В.А. вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

04 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 уклала з відповідачем ОСОБА_2 договір позики (боргова розписка), згідно якого передав відповідачу 61 512 грн., з умовою повернення боргу до 01 вересня 2020 року.

Після спливу строку на повернення боргу відповідач борг не повернув, (завірена копія розписки знаходиться в матеріалах цивільної справи), тобто наявність існуючого боргу відповідача перед позивачем підтверджена розпискою та матеріалами справи.

Згідно з п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування матеріальної і моральної (немайнової шкоди).

Згідно зі статтями 525 і 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов позики і Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

У відповідності ч.2 ст.1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що договором позики, який оформлений розпискою від 01.02.2020 року, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позивачу суму позики у розмірі 61512 грн., до 01.09.2020 року.

Взяті на себе зобов`язання з повернення суми позики у визначений договором позики строк, відповідач порушив, суму позики у розмірі 61 512 грн., позивачу не повернув.

Зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення матеріального закону вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 коштів наданих у позику суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

Позивачка сплатив судовий збір за подачу позову у розмірі 840,80 гривень, який також підлягає, на підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст.4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у якості боргу 61512 грн. та судові витрати 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському Апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.