ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1102/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» Мелітопольської міської ради Запорізької області, Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації про визнання соціального права інваліда війни на позачергове повне безоплатне зубопротезування порожнини рота методом дентальної імплантації зубів з проведенням кісної пластики, направлення на лікування та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово уточнював і доповнював,та в якому просив визнати за ним право на позачергове безоплатне лікування і протезування зубів за рахунок коштів державного і місцевого бюджету в державних і комунальних медичних установах Міністерства охорони здоров`я України усіма видами лікування і методами протезування зубів без обмежень, за винятком протезування зубів із дорогоцінних металів, визначене п.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнути з відповідача Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» Мелітопольської міської ради Запорізької області на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є ветераном війни учасником бойових дій та особою з інвалідністю 2 групи і згідно з чинним законодавства має право на позачергове безоплатне зубопротезування. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року по цивільній справі № 2-1587/2011, яке набрало законної сили, суд зобов`язав відповідача КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» провести йому першочергове, безкоштовне та повне зубопротезування порожнини рота із металокерамічного матеріалу. Однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано. На лікування зубів в заклад охорони здоров`я третинної медичної допомоги України він відповідачем не направлявся. Його численні заяви до відповідачів з вимогами видати йому медичне направлення на лікування зубів в закладі охорони здоров`я третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги України, а також в Запорізьку обласну стоматологічну поліклініку відповідач залишив без задоволення та до теперішнього часу медичний направлення не видав.

В період з 11 листопада по 26 листопада 2014 року він знаходився на стаціонарному лікуванні порожнини рота та протезуванню зубів у клініці ДУ Інститут стоматології НАМН України в м. Одеса згідно із направленням на консультацію та лікування від 03 листопада 2014 року, виданого Департаментом охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації. Згідно з висновком ДУ Інститут стоматології НАМН України» в м. Одеса від 26 листопада 2014 року № 1216 він потребує реабілітації з використанням методу дентальної імплантації зубів з проведенням кісної пластики на ніжній щелепі для відновлення потрібних об`ємів кості з подальшим раціональним протезуванням нез`ємними ортопедичними металокерамічними конструкціями. Інститутом стоматології йому була проведена повна санація порожнини рота, повністю обточені, частково нарощені способом встановлення металевих штифтів та підготовлені до повного металокерамічного протезування всі зуби. Виготовлена та встановлена для адаптації суглобів і вирівняння прикусу тимчасова пластмасова капа. В подальшому згідно з рекомендацією інституту стоматології він потребує операцію з нарощування кісної тканини і встановлені зубних імплантів в бокових ділянках нижньої щелепи, а також у виготовлені та встановлені йому нез`ємних металокерамічних зубних конструкцій. Однак роботи по подальшому протезуванню йому зубів інститутом стоматології були зупинені у зв`язку з відмовою департаменту охорони здоров`я Запорізької області державної адміністрації сплатити їх вартість.

В обґрунтування позову стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди ОСОБА_1 вказав, що в результаті незадовільних дій відповідача, направлених на невиконання рішення суду, у нього погіршився стан здоров`я, та він зазнає в зв`язку з цим фізичних та душевних страждань.

Посилаючись на вказані обставини, просив про задоволення позову.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову, ОСОБА_1 вказав, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені його позову, оскаржуване рішення є незаконним та не обґрунтованим. Судовий розгляд здійснений судом однобоко та упереджено. Під час розгляду справи судом неналежним чином досліджені надані позивачем докази, зроблені висновки, які не відповідають дійсним обставинам, застосовані норми права, які в даному випадку не мають застосовуватись.

У відзиві на апеляційну скаргу КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» зазначає, що ОСОБА_1 з 2011 року вже двічі звертався до суду із аналогічними позовами і намагається переглянути раніше ухвалені судові рішення у спосіб, не передбачений законом. Судом встановлено, що позивачеві не було відмовлено у проведенні протезування, надано право вибору лікаря та запропонований метод лікування і протезування за медичними показаннями та станом порожнини рота.

Позивач не погодився із запропонованим видом протезування, вимагаючи проведення дентальної імплантації з проведенням кісткової пластики. Факт відмови позивача від протезування у спосіб, запропонований медичною установою, який визначений з урахуванням особливостей стану ротової порожнини позивача, зафіксований в медичних документах і не заперечувався останнім у суді.

КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» є бюджетною установою, не може проводити високовартісну імплантацію і кісткову пластику, оскільки не має відповідного обладнання і спеціально навчених фахівців, що підтверджується Актом державного виконавця від 15.01.2014 та висновком Клініко-експертної комісії від 23.06.2014, оскільки такі операції в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводяться.

Такі види стоматологічної допомоги виконуються в приватних структурах виключно на платній основі. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.1996 №1138 імплантація та кісткова пластика віднесені до переліку платних послуг, отже ОСОБА_1 обґрунтовано відмовлено в проведені безкоштовної імплантації та кісткової пластики.

На виконання судового рішення від 05.07.2011 фахівці Мелітопольської міської стоматологічної поліклініки провели підготовку зубів позивача до протезування, за сприянням адміністрації установи позивачеві було видано направлення Департаменту охорони здоров`я в ДУ «Інститут стоматології НАМН України», яке було вручено позивачеві під підпис 10.11.2014. Проте сам позивач затягує процедуру зубопротезування, відмовляючись від запропонованого відповідачами методу лікування.

КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» не є розпорядником бюджетних коштів і не вирішує питання фінансування лікувальних та протезу вальних заходів в інших установах держави і, зокрема, в ДУ «Інститут стоматології Національної Академії медичних наук України» (м.Одеса), куди позивач направлявся у 2014 році.

Вказана обставина добре усвідомлюється позивачем, який у 2016 році звертався до суду із відповідним позовом до ДУ «Інститут стоматології Національної Академії медичних наук України» (м.Одеса) з вимогами про безкоштовне повне протезування порожнини роту на імплантат, і у задоволенні якого позивачеві було відмовлено.

Проведена на вимогу позивача комплексна судово-медична експертиза не знайшла жодних порушень в діях відповідачів, у висновках експертизи зазначено, що затягування протезування не пов`язане із медичними причинами, а є виключно наслідком дій самого позивача.

За висновками експертизи, проведеної у справі №320/12943/13-ц у спорі між тими ж сторонами, на психічний стан ОСОБА_1 жодна із обставин, на яку він посилається, не мала впливу.

У відзиві Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної адміністрації зазначено, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги неспроможними. Відповідно до Положення про Департамент охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, яке затверджене розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 31.10.2018 №569, Департамент є структурним підрозділом облдержадміністрації, входить до її складу і в межах Запорізької області забезпечує виконання покладених на цей підрозділ завдань. В межах власних повноважень Департамент здійснює організаційно-методичне керівництво структурними підрозділами охорони здоров`я районних державних адміністрацій, спрямовує їх діяльність на ефективну реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я на відповідній адміністративно-територіальній одиниці та забезпечує контроль за їх діяльністю; організовує роботу з охорони здоров`я, материнства і дитинства, тощо; здійснює організаційне і методичне керівництво роботою закладів охорони здоров`я з питань надання лікувально-профілактичної допомоги та забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя населення на відповідній території; є головним розпорядником коштів обласного бюджету в частині фінансування закладів охорони здоров`я, які утримуються за рахунок коштів обласного бюджету, тощо.

Департамент не є лікувальною установою, не здійснює медичну практику, в підпорядкуванні департаменту не перебувають медичні заклади, які можуть надавати види медичної стоматологічної допомоги, яких потребує позивач. Інші заклади охорони здоров`я Запорізької області (ЦРЛ, міські лікарні, ПМСД та інші ) не фінансуються з обласного бюджету, Департамент лише здійснює організаційне та методичне керівництво роботою цих закладів.

Департамент позбавлений можливості організувати лікування ОСОБА_1 , до того ж, організація лікування окремо взятих громадян не віднесена чинним законодавством та Положенням про Департамент до повноважень останнього.

Позивачеві неодноразово роз`яснювалося, що у комунальній власності області є Запорізька обласна клінічна стоматологічна поліклініка, і він може скористатися її послугами, проте позивач своїм таким правом не скористався.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, повістку про виклик до суду отримав 22.02.2021.

За клопотанням ОСОБА_1 ухвалою суду від 26 лютого 2021 року проведення судового засідання призначено в режимі відео конференції, доручено Мелітопольському міськрайонному суду забезпечити участь позивача в проведенні відео конференції (т.5, а.с.155). Проте в приміщення Мелітопольського міськрайонного суду позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд визнав причини неявки позивача неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

10 березня 2021 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про надання додаткових письмових пояснень, призначення комплексної судово-медичної експертизи, виклик до суду свідків, витребування медичної документації, тощо.

Розглянувши клопотання позивача, вислухавши думку представника Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольсмька стоматологічна поліклініка» Кондратенка О.Б., який заперечував проти задоволення клопотання і витребування додаткових доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для витребування додаткових доказів, призначення експертизи, оскільки справа тривалий час перебувала в провадженні суду, сторонами надано достатньо доказів на підтвердження їх вимог і заперечень.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Кондратенка О.Б., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.3,4 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вставлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» Мелітопольської міської ради Запорізької області про порушення соціальних прав учасника бойових дій, проведення безкоштовного зубопротезування та стягнення шкоди задоволено частково. Зобов`язано Комунальну установу «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» провести безкоштовне зубопротезування. Стягнуто з Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» 44,40 грн. - суму сплаченої за покриття залізних коронок золотим налітом. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішення набрало законної сили 21 листопада 2011 року, у зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження та розпочато примусове виконання рішення суду.

30 листопада 2011 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області заяви Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» та ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» Мелітопольської міської ради про порушення соціальних прав учасника бойових дій, проведення безкоштовного зубопротезування та стягнення шкоди, задоволено. Роз`яснено рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 05 липня 2011 року, вважавши, що за цим рішенням зобов`язано Комунальну установу «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» провести ОСОБА_1 безкоштовне повне протезування порожнини роту із металокерамічного матеріалу.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про порушення соціального права інваліда війни на позачергове зубопротезування, відшкодування моральної шкоди, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вказаного позову.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 10 листопада 2010 року звернувся до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» з метою надання йому допомоги з протезування, оскільки він, як учасник бойових дій, має право на першочергове протезування. Під час огляду пацієнта було встановлено діагноз: «Дефект твердих тканин зубів. Патологічне стирання». Визначена потреба в протезуванні 6 коронок. Пацієнт був згоден на протезування, був призначений час і день наступного відвідування лікаря. У визначений час пацієнт на прийом до лікаря не з`явився. Наступного разу пацієнта було обстежено комісією, призначеною наказом головного лікаря (№18), за результатами якого було сформульовано діагноз: «Вторинна часткова адентія, порушення жувальної ефективності 24%. Глибокий прикус, патологічне стирання зубів на фронтальній ділянці. Пародонтоз І ст.». Рекомендовано санацію порожнини рота. Складено план лікування і протезування, який може бути скорегований після зняття коронок, проведено підготовку зубів до протезування. ОСОБА_1 запропоновано перелік заходів щодо лікування та протезування порожнини рота, проте ОСОБА_1 не погодився із запропонованим характером стоматологічної допомоги, звернувшись із вимогою надання йому медичної допомоги з конкретного матеріалу (металокераміки), в конкретний спосіб (не з`ємний із застосування імплантату) та на безоплатній основі. Затримка надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_1 в КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» була викликана неявкою пацієнта у зазначений час до лікувального закладу, незгода пацієнта із способом (та матеріалами) надання йому медичної допомоги, вирішення питання фінансування необхідних робіт, тривала переписка пацієнта та адміністрації клініки з метою уточнення технічних моментів надання йому допомоги, у тому числі, із органами суду, бажання пацієнта отримувати медичну допомогу в інших лікувальних заходах тощо. ОСОБА_1 стоматологічна допомога надавалася нерегулярно та не в повному обсязі, проте причини цього не були власне медичними».

Крім того, згідно наявних в матеріалах справи копій медичних документів, наданих представниками відповідача КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка», позивач неодноразово відмовлявся від протезування у спосіб, запропонований медичною установою, з урахуванням особливостей стану ротової порожнини позивача та обсягу послуг, який надається установою, а саме протезування нез`ємними металокерамічними конструкціями і частково з`ємним протезом.

Згідно копії акту державного виконавця від 15 січня 2014 року ОСОБА_1 відмовився проводити зубопротезування металокерамікою із з`ємними капами, він бажає провести протезування металокерамікою із нез`ємними імплантати. Для цього виду протезування КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» ММР ЗО не має ліцензії, не має підготовленого персоналу та медико-стоматологічного обладнання.

Окрім вказаного судом було встановлено, що КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» є бюджетною установою, не може проводити заходи із повним нез`ємним зубопротезуванням порожнини рота з металокерамічного матеріалу на імплантах, так як не має відповідного обладнання і спеціально навчених фахівців, оскільки ці операції в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводяться.

Вказана обставина також підтверджується копією висновку Клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації від 23.06.2014 p., в якому зазначено, що пацієнту ОСОБА_1 рекомендовано «відновлення оклюзійного співвідношення зубних рядів шляхом поетапного відновлення прикусу тимчасовими пластмасовими протезами або капами з наступним виготовленням постійних металокерамічних протезів. Відновлення кінцевого дефекту нижньої щелепи знімним протезом, від якого заявник відмовився. За наявності вузького альвеолярного гребня, відсутності перехідної складки, недостатності висоти кістки тіла нижньої шелепи усунення кінцевого дефекту нижньої щелепи за допомогою імплантів не можливе. У випадку отримання позитивного результату після проведення кістно-пластичних операцій по збільшенню об`єму кістки, можливе встановлення імплантів. Що в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводиться».

Згідно листа Міністерства охорони здоров`я України від 02 червня 2016 року № 3.12-58/327-16 та Постанови Кабінету Міністрів України № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї» визначено перелік категорії громадян України, які відповідно до чинного законодавства мають право на пільгове зубне протезування. Зазначеним у переліку категоріям громадян за медичними показаннями зубні, зубощелепні та лицьові протези виготовляються безкоштовно (за винятком протезування із дорогоцінних металів, кераміки, металокераміки, цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титанового покриття, бюгельного протезування, імплантатів).

Виготовлення зубних протезів із золота та інших дорогоцінних металів (крім срібного припою), кераміки, металокераміки цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титаного покриття, бюгельного протезування, імплантатів проводиться повністю за рахунок замовника, за винятком протезування суцільнолитими конструкціями з облицюванням пластмасою або керамікою за медичними показаннями, підтвердженими висновками МСЕК та ЛКК.

Відповідно до висновку експерта №124, 28/к від 04 березня 2016 року, в межах Запорізької області підприємств, установ чи організацій, які могли б провести безоплатне повне нез`ємне зубопротезування порожнини рота з металокерамічного матеріалу на імплантатах немає.

Згідно висновку за результатами клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації за профілем «стоматологічна допомога», яка була проведена на підставі наказу ДОЗ ОДА від 25.09.2015 року № 950, за участю ОСОБА_1 , встановлено, що зважаючи на значну горизонтальну атрофію відростка нижньої щелепи, проведення внутрикісткової гвинтової імплантації неможливо.

Відповідно до Постанови Кабінет Міністрів України від 17.09.1996 р. № 1138 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров`я та вищих медичних навчальних закладах», до переліку платних послуг, які має право надавати бюджетна медична установа, відноситься тільки зубопротезування. Для виконання робіт розраховуються тарифи в кожному закладі згідно з вкладеними витратами (матеріали, електроенергія та інше). За протезування пільгових категорій населення кошти відшкодовуються виконавцю з місцевого бюджету через Управління соціального захисту населення ММР ЗО за Програмою «Пільгове зубопротезування» по факту виконаних робіт.

Згідно листа начальника Управління соціального захисту населення ММР ЗО від 15.12.2011 на протезування ОСОБА_1 кошти виділені не були в зв`язку з його відмовою провести зубопротезування.

Судом встановлено, що отримавши неодноразові відмови ОСОБА_1 та враховуючи його вимоги про протезування на імплантах з проведенням кісткової пластики, адміністрація КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» провела роботи з вирішення питання про направлення позивача до спеціалізованого закладу, зокрема, направивши листа до відділу охорони здоров`я м. Мелітополя, Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації, обласному стоматологу.

В результаті цієї роботи Департаментом охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 було видано направлення до ДУ «Інститут стоматології НАМН України», з відповідними документами, яке він особисто отримав 10 листопада 2014 року, про що свідчить його підпис.

Отже, ОСОБА_1 було направлено до конкретного медичного закладу, що має у своєму розпорядженні необхідне кадрове та матеріально-технічне забезпечення для надання пацієнту ОСОБА_1 стоматологічної допомоги в обсязі високоспеціалізованої.

Згідно листа в.о. директора Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації на ім`я ДУ «Інститут стоматології НАМН України» від 07.04.2015 №01.В/05 висновком спеціалістів ДУ «Інститут стоматології НАМН України» встановлено, що ОСОБА_1 потрібна реабілітація з використанням дентальної імплантації та проведення кісткової пластики, з подальшим раціональним протезуванням незнімними ортопедичними конструкціями. Проведення кісткової пластики та дентальної імплантації в умовах державних стоматологічних поліклінік області є неможливим з причин відсутності технічних умов для виконання таких робіт.

Відповідно до Угоди між ДУ «Інститут стоматології НАМН України» та Департаментом охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації про надання високоспеціалізованої стоматологічної допомоги хворим просять безкоштовно провести ОСОБА_1 реабілітаційні заходи, а саме кісткову пластику та встановлення імплантів.

Отже все вищевикладене свідчить про те, що адміністрацією КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» позивачеві було надано право вибору лікаря, запропоновано методи лікування і протезування за медичними показаннями та за станом порожнини рота, на виконання рішення суду від 05 липня 2011 року та ухвали суду про роз`яснення рішення від 30 листопада 2011 року. Затримка надання медичної допомоги ОСОБА_1 в КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» була викликана незгодою пацієнта із способом та матеріалами надання йому медичної допомоги, які медична установа може надавати, відповідно до чинного законодавства.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що відповідач КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» відмовила йому в безоплатному повному зубопротезуванні ротової порожнини є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження а ні в суді першої інстанції, а ні під час апеляційного розгляду.

Стосовно доводів апеляційної скарги про безпідставність відмови судом першої інстанції у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 по стягнення моральної шкоди, апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина.

Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК та в Постанові Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Так під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, під немайновою шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (п. 3).

Протиправна поведінка особи, яка завдала моральної шкоди, може полягати у: завданні каліцтва або іншого ушкодження здоров`я; протиправної поведінки щодо членів сім?ї чи близьких родичів потерпілого; знищенні чи пошкодженні майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Також обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Як вже було визначено, позивачем не доведено факт протиправних дій або бездіяльності відповідачів та наявного причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів, а також безпосередньої вини останніх у її спричиненні.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська