Провадження № 2/643/4778/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021

26 липня 2021 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана позовна заява.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І.Г. № 65 від 14.01.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 203 348,30 грн.

Предметом спору у позовній заяві є скасування виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач вирішила скористатись своїм правом на альтернативну підсудність даної справи, звернувшись до Московського районного суду м. Харкова з даним позовом посилаючись на ч. 12 ст. 28 ЦПК України, зазначивши, що адресою виконання виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем є адреса її мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , а тому даний спір за підсудністю підлягає розгляду саме Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом із тим, згідно з ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 12 ст. 28 ЦПК України, позивачеві надано право вибору підсудності, зокрема за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, підсудність справ за місцезнаходженням відповідача або за альтернативною підсудністю за місцем виконання оспореного виконавчого напису.

Як вбачається із тексту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 61227844 від 01.07.2021, адресою виконання виконавчого напису (адреса боржника) є: АДРЕСА_2 .

Позивач, при зверненні до Московського районного суду м. Харкова з даним позовом, зазначає, що звертається саме за місцем виконання виконавчого напису, за адресою свого місця мешкання: АДРЕСА_1 .

Однак, зазначена позивачем адреса виконання виконавчого напису - АДРЕСА_1 не вбачається із постанови державного виконавця ВП № 61227844 від 01.07.2021, як адреса виконання виконавчого напису чи адреса проживання ОСОБА_1 .

Із вказаної постанови державного виконавця вбачається лише адреса: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Київського району м. Харкова.

Твердження позивача про те, що виконавчий напис виконується чи буде виконуватися за адресою: АДРЕСА_1 , жодним доказом не підтверджено, а копію самого виконавчого напису суду з боку позивача взагалі не надано.

У зв`язку з викладеним, даний позов Московському районному суду м. Харкова не підсудний та повинен розглядатися за територіальною підсудністю Київським районним судом м. Харкова.

Підстави для розгляду справи Московським районним судом м. Харкова відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність згідно ст. 32 ЦПК України не допускаються.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про направлення справи до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю, за місцем виконання виконавчого напису ( АДРЕСА_2 ).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за підсудністю передати до Київського районного суду м. Харкова (61168, м. Харків, вул. Валентинівська, б. 7-Б).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Сугачова