ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5542/21 Справа № 175/1570/20 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року по справі за об`єднаними позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж О.А., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Казак І.Ю. про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж О.А. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року ОСОБА_2 звеонувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міссіяж О.А., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Казак І.Ю. про визнання довіреності та договорів купівлі-продажу недійсними.

23 березня 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позу, в якій просила до розгляду справи по суті, накласти заборону суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до таких записів та/або скасування таких записів щодо земельних ділянок та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки невжиття таких заходів у майбутньому може призвести до неможливості виконання рішення суду, оскільки відповідач по справі ОСОБА_1 , якому належить спірне майно, може розпорядитися ним на власний розсуд, відчуживши його на користь третіх осіб та вигнати її з будинку у якому вона проживає.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року задоволено заяву та заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єктів нерухомого майна: - земельної ділянки, площею 0,1525 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:02:010:0359; - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, оскільки відповідач по справі ОСОБА_1 , якому належить спірне майно, може розпорядитися ним на власний розсуд та відчужити його на користь третіх осіб. Крім того, суд вказав, що застосовані заходи забезпечення позову не спричинять в подальшому фактичних збитків відповідачу, а зазначений позивачкою захід забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам, так як предметом спору є оспорювання правомірності переходу права власності майна, яке є предметом спору по даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_4 не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 помер, а правонаступників не залучено.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_1 , якому належить спірне майно, може розпорядитися ним на власний розсуд та відчужити його на користь третіх осіб. Крім того, суд вказав, що застосовані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, так як предметом спору є оспорювання правомірності переходу права власності майна, яке є предметом спору по даній справі.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо правомірності переходу права власності майна, яке є предметом спору по даній справі.

Враховуючи наявність спору та обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вірно вирішив питання забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єктів нерухомого майна: - земельної ділянки, площею 0,1525 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер №:02:010:0359; - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а також те, що ОСОБА_2 помер, а правонаступників не залучено, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо правомірності переходу права власності майна, яке є предметом спору по даній справі.

Крім того, обраний вид забезпечення позову не обмежує права відповідача.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції були дотримані вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко