Справа № 756/4376/21
Провадження № 2/756/3880/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Скаковської К.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на свою користь 180000 доларів США за договором позики від 27 грудня 2020 року, 49824,00 грн - інфляційних втрат, 224 267,90 грн - 24 % річних за користування грошовими коштами та судові витрати.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

14.05.2021 через «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання, у якому просить суд передати справу №756/4376/21 (провадження №2/756/3880/21) за територіальною юрисдикцією - до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого клопотання, зазначає, зокрема, що п.7.3. договору позики, копія якого додана позивачем до позовної заяви, встановлює не місце виконання договору, а місце пред`явлення позову у випадку неповернення позики. При цьому, зазначається, що місце виконання, умовами вказаного договору не визначено, а місце пред`явлення позову не може встановлюватись договором, а встановлюється виключно законом. Також, повідомляє, що позивач не мешкає за адресою : АДРЕСА_1 . Представник відповідача також звертає увагу суду на те, що долучений позивачем до позовної заяви договір оренди (найму) житлового приміщення від 15.09.2020 укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка не являється власником вказаної квартири, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з огляду на вказане, на думку представника відповідача вказаний договір містить ознаки підроблення з метою штучного створення підстав для зміни територіальної юрисдикції розгляду позовної заяви. Крім того, повідомляється, що ухвалами Оболонського суду м.Києва по трьох справах встановлена безальтернативна територіальна юрисдикція по позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 . За таких обставин, в силу ч.1 ст.27 ЦПК України даний позов може розглядати виключно Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за місцем проживання відповідача.

15.07.2021 канцелярією Оболонського районного суду м.Києва були зареєстровані письмові пояснення представника позивача на клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю, які надійшли на електронну адресу суду 14.07.2021. У надісланих письмових поясненнях, зокрема, зазначається, що згідно п.7.3. договору позики укладеного між сторонами визначено, що в разі неповернення позики позикодавець у визначений договором строк має право стягнути її в судовому порядку у судах міста Києва, Київської області або за фактичним місцем проживання позикодавця. В реквізитах договору позики зазначено фактичне місце проживання позикодавця - позивача, а саме: АДРЕСА_1 . Ухвалою суду від 31.03.2021 було відкрито провадження у справі, відтак суд визначив, що справа відноситься до територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м.Києва. Стосовно не оскарження ухвал Оболонського районного суду м.Києва що стосувалися вирішення питання про забезпечення позову, які були передані до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зазначено, що оскарження або не оскарження ухвал є правом позивача.Щодо оцінки цивільно-правовим відносинам між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за договором оренди (найму) житлового приміщення, зазначено, що вони не є предметом розгляду в даній справі, а тому суд не може надавати правової оцінки даним відносинам, а твердження представника відповідача про ознаки підроблення є абсолютно безпідставними та ґрунтуються на припущенні. З огляду на вказане, просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю.

Представник позивача у судовому засіданні проти передачі справи за підсудністю заперечила, просила продовжувати розгляд справи в Оболонському районному суді м. Києва.

Представник відповідача наполягала на задоволенні клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю. Крім того, надала заяву про долучення до клопотання про передачу справи за підсудністю матеріали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом звернення до суду позивача є стягнення заборгованості за договором позики.

Так, 27.12.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики.

В укладеному між сторонами договорі позики від 27.12.2020 не визначено місце його виконання, а зазначено місце укладення - місто Дніпро.

Пунктом 5.1 договору позики передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики готівкою 27.01.2021.

У пункті 7.3 договору позики передбачено, що у разі неповернення позики позикодавець у визначений договором строк, позикодавець має право стягнути її в судовому порядку у судах міста Києва, Київської області або за фактичним місцем проживання позикодавця.

Як зазначається у позовній заяві позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрована/проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Вказана адреса також зазначена позивачем в поданій ним до суду позовній заяві.

ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з позовом про стягнення боргу за договором позики з огляду на положення п.7.3 договору позики укладеного між сторонами та на підставі частини восьмої статті 28 ЦПК України - за місцем виконання договору позики.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень наведеної правової норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з таких умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі, якщо виходити з положень статті 532 ЦК України, місцем виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором позики є місце проживання кредитора, а саме місто Київ, то, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких із урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності. Договір позики не відноситься до тих договорів, виконувати які можна тільки в певному місяці, оскільки повернення коштів може бути здійснене позичальником в будь-який спосіб та в будь-якому місці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 216/3976/15-ц (провадження № 61-16190св18) та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №344/16135/19 (провадження №61-1688св20).

З огляду на те, що сторонами в договорі позики від 27 грудня 2020 року не було визначено місце виконання спірного зобов`язання, зміст договору не свідчить, що його виконання можливе лише за конкретною адресою або у певному місці, параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України не передбачено територіальну юрисдикцію (підсудність) за домовленістю між сторонами, тобто договірну підсудність, відтак підсудність цієї справи визначається за загальними правилами підсудності, а саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача - Тернівському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, яка за правилами загальної територіальної підсудності (за зареєстрованим місцем проживання відповідача) підсудна іншому суду, при цьому відсутні підстави для застосування правил альтернативної підсудності, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підсудна Оболонському районному суду м. Києва та підлягає направленню за підсудністю до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з огляду на що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 258-261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, разом з доданими до неї матеріалами - передати за територіальною підсудністю до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (50083, м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення суддею.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 27 липня 2021 року.

Суддя М.М. Ткач