Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2021 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Репушевської О.В.,

за участі: секретаря судового засідання Штуфра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро у порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/343/20 за позовом заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області Мельничука В. в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, Кривоозерського професійного аграрного ліцею до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника,

учасники судового розгляду:

прокурор Ціома В.В.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Вялова І.М., за ордером серія МК №130035 від 10 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, діючи в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, Кривоозерського професійного аграрного ліцею(далі - Кривоозерського ПАЛ), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. На підставу своїх вимог посилається на те, що постановою Верховного Суду у справі №479/568/17 від 09 жовтня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до Кривоозерського ПАЛ про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто з професійного навчального закладу на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90400 грн., які були виплачені Кривоозерським ПАЛ ОСОБА_2 .. Оскільки порушення, яке зумовило поновлення працівника на роботі, виплату йому коштів за час вимушеного прогулу та стягнення на користь держави судових зборів, допущено з вини колишнього директора Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_1 , то вона повинна відшкодувати шкоду, завдану незаконним звільненням працівника в сумі 71 868 грн. та витрати по оплаті судового збору.

В судове засідання сторони не з`явились.

Від прокурора Ціоми В.В. надійшла заява про проведення судового розгляду в порядку письмового провадження, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Вялова І.М. надіслала письмові пояснення, відповідно до яких, зокрема, позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, судове засідання провести за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Положеннями п.8 ст.134 КЗпП України передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Згідно ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи.

Згідно з п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст.134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

За п.20 вказаної постанови право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

Відповідач ОСОБА_1 була призначена на посаду директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею строком на 1 рік з 15 серпня 2018 року по 15 серпня 2019 року, що підтверджується даними контракту від 15 серпня 2018 року, укладеного між Департаментом освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 (а.с.29-38).

Встановлено, що наказом директора Кривоозерського ПАЛ Бачинської О.М. за №116- к від 07 липня 2017 року звільнено ОСОБА_2 з посади робітника з обслуговування будівель ліцею(а.с.60).

Згідно з ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного Суду у справі №479/568/17 від 09 жовтня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до Кривоозерського ПАЛ про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто з професійного навчального закладу на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90400 грн..(а.с.11-23).

Наказом №172-к від 06 листопада 2019 року в.о. директора ПАЛ Бачинська О. поновила ОСОБА_2 на посаді робітника з обслуговування будівель з 07 липня 2017 року, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснили, згідно виконавчого листа(а.с.61).

Згідно даних листа Кривоозерського професійного аграрного ліцею за вих.№99 від 21 лютого 2020 року, на виконання Постанови Верховного суду, без вирахувань в дохід держави, на особовий рахунок ОСОБА_2 зараховані кошти в сумі 71868 грн.: 41802.28 грн.(в т.ч. 3001.51 грн. - сума заробітної плати), що підтверджується платіжним дорученням №531 від 06 листопада 2019 року(а.с.66); 33067.23 грн., що підтверджується платіжним дорученням №562 від 21 листопада 2019 року(а.с.68).

Наказом Департаменту від 10 грудня 2019 року за №751-к відповідача ОСОБА_1 звільнено з посади виконуючої обов`язки директора Кривоозерського ПАЛ, згідно з п.2 ч.1 ст.36 КзПП України, що підтверджено даними Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації за вих.№635/06/01-01.17 від 10 лютого 2020 року(а.с.75).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Положеннями ст.237 КЗпП України передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до положень пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції статті 237КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року №14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Враховуючи, що ОСОБА_2 було звільнено із порушенням закону за наказом директора Кривоозерського ПАЛ Бачинської О.М., що встановлено рішеннями суду, яке набрало законної сили, відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Згідно платіжного доручення №307 від 05 березня 2020 року, сума сплаченого судового збору за звернення до суду складає 2102 грн., у зв`язку з чим з ОСОБА_1 необхідно стягнути вказаний судовий збір на користь прокуратури Миколаївської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.1166, 1191 ЦК України, ст.130, 134, 136, 237 КЗпП України, ст.ст.274-279 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області Мельничука В. в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації, Кривоозерського професійного аграрного ліцею до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кривоозерського професійного аграрного ліцею завдану внаслідок незаконного звільнення працівника ОСОБА_2 шкоду в сумі 71 868 (сімдесят одну тисячу вісімсот шістдесят вісім) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Кривоозерський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 27 липня 2021 року.

СУДДЯ: