Провадження № 2/641/565/2021 Справа № 641/8878/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання - Варданян С.Г.,

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 3- я особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 3- я особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 11.11.2020 року та до закінчення навчального закладу чи до досягнення ним 23-х річного віку..

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.11.2020 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання заперечував проти позовних вимог.

Крім того у встановленому законом порядку відповідач надав до суду відзив на позовну заяву у якому вказує, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги. Вказує, зо ОСОБА_4 отримує стипендію та має речове забезпечення та харчування.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Судовим наказам від 30 травня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 травня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття .

Згідно довідки №24/524 від 15.10.2020 року , рядовий поліції ОСОБА_4 з 15.08.2019 року наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 19.07.2019 року №240 о/с зарахований до складу курсантів ХНУВС (денна форма навчання за державним замовленням, за спеціальністю 081 «Право» ) та навчається по теперішній час. Термін навчання - 4 роки.

Згідно довідки наданої ХНУВС загальна сума витрат на продовольче забезпечення ОСОБА_4 за період з 15.08.2019 р. по 31.01.2021 року складає 11847 грн., грошове забезпечення за період з 15.08.2019 р. по 31.01.2021 р. складає 4720,85 грн. , витрати за період навчання курсанта факультету №1 ОСОБА_4 складають 7619,73 грн.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст.. 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 3-ї групи, працездатна особа, сплачує аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 11.11.2020 року та до закінчення навчального закладу чи до досягнення ним 23-х річного віку.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина , який продовжує навчання підлягають частковому задоволенню.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

На підтвердження понесених витрат позивачем надано розрахунок вартості наданих адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги №07с-20 від 11.06.2020 року, договір про надання правової допомоги №07с-20, додаткова угода №2 до договору про надання правової допомоги № 07с-20, квитанцію про сплату наданих послуг у розмірі 1500,00 грн., акт прийому-передачі наданих послуг.

За таких обставин сума сплачена позивачем за надання правничої допомоги у розмірі 1500 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2020 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280, 283 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 11.11.2020 року та до закінчення навчального закладу чи до досягнення ним 23-х річного віку.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1500,00 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги до Харківського Апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення суду виготовлений 22.03.2021 року.

Суддя: О. А. Курганникова