ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1577/21
провадження № 2/753/4363/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

"01" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецвисотбуд» про визнання припиненим трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецвисотбуд» (далі по тексту - Відповідач, ТОВ «Спецвисотбуд») про визнання припиненим трудових прав та зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.08.2012 року його було прийнято на посаду генерального директора за сумісництвом ТОВ «Спепцвисотбуд», однак, починаючи з вересня 2019 року відповідач почав затримувати виплату заробітної плати, а згодом взагалі перестав її виплачувати. 13.01.2020 року звернувся до ТОВ «Спепцвисотбуд» з заявою про звільнення за власним бажанням, проте заяву отримано не було. Тому позивач просив суд визнати припиненими трудові відносини між ним та відповідачем на підставі ст.38 КЗпП України, у зв`язку із звільненням за власним бажанням.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 01.07.2021 позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати залишено без розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти постановлення заочного рішення.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Заслухавши позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 01 листопада 2012 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду Генерального директора ТОВ «Спецвисотбуд».

Відповідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 01.07.2021 року ТОВ «Спепцвисотбуд», не перебуває в процесі припинення.

Позивачем 13.01.2020 року було надіслано на ім`я директора ТОВ «Спепцвисотбуд», ОСОБА_2 заяву про звільнення за власним бажанням з 13.01.2020 згідно ст. 38 КЗпП України,

Позивачем повторно 24.12.2020 року було надіслано на ім`я директора ТОВ «Спепцвисотбуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заяву про звільнення за власним бажанням з 13.01.2020 згідно ст. 38 КЗпП України, проте, лист повернувся без вручення, з зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Станом на час ухвалення рішення суду питання про звільнення позивача з посади менеджера з постачання. При цьому також встановлено, що позивач не відкликав свою заяву про звільнення за власним бажанням від 24.12.2020 року.

Пунктом другим статті 22 КЗпП України визначено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Частиною першою статті 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Таким чином, відповідачами порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин є обґрунтованим, оскільки нерозгляд заяви про звільненняє порушенням права позивача щодо вільного вибору праці та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Відповідно до п. п. 2.4, 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої спільним наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соцзахисту населення від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція), записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; відповідно до п. 4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Враховуючи, що трудова книжка не була видана працівнику в день його звільнення суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання видати трудову книжку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 38 КЗпП України, ст. ст. 77-83, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 353-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецвисотбуд» (м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корпус 61, ) про визнання припиненим трудових відносин - задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між товариством з обмеженою відповідальністю «Спецвисотбуд» (м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корпус 61, ) та ОСОБА_1 на підставі ст. 38 КЗпП України з 08.01.2021 року.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Спецвисотбуд» (м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корпус 61, ) видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його трудову книжку.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Спецвисотбуд» (м. Київ, вул. Бориспільська, 9, корпус 61, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА