441/1421/20 2/441/114/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кліцківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 25.08.2020 року звернулася до суду із зазначеним позовом до Кліцківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця становили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який її мати фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом до даної спадщини є вона - позивач ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 . Вказує, що вони у встановлені законом строки та порядку прийняли спадщину за законом шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Звертає увагу, що крім того 16.12.2016 в нотаріуса вони з третьою особою уклали договір про розподіл спадкового майна, за яким перерозподілили спадкове майно (земельні ділянки) між собою. Щодо будинку, то за домовленістю між спадкоємцями, він мав перейти у спадщину їй. Відповідно ОСОБА_2 не претендує на вказаний житловий будинок, про що подала заяву.

Для реалізації своїх майнових прав на зазначений вище житловий будинок вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, у зв`язку з тим, що нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав, через відсутність правовстановлюючих документів, які б давали їй підстави у позасудовому порядку оформити право власності.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте, її представник подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Кліцківської сільської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, просить такий задовольнити. Також зазначає, що спадщини після ОСОБА_5 не приймала, заяв до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала, і не буде подавати (а.с. 85).

Ухвалою судді від 31.07.2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.17).

Спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_3 становили земельні ділянки, а також житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачахться із копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальна площа будинку 57.7 кв.м., з якої жилова площа 37.9 м. кв., допоміжна 19.8 м. кв. Будинок складається із: коридору, трьох кімнат, ванної кімнати та кухні. Також на території будинку знаходиться сарай, 2 господарські будівлі зблоковані, вбиральня, погріб, криниця та огорожа.

Позивачка ОСОБА_1 була дочкою спадкодавця ОСОБА_3 . Спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом до даної спадщини є позивачка ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 у встановлені законом строки та порядку прийняла спадщину за законом шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Інший спадкоємець за законом подала до суду письмову заяву, якою зазначила, що на дану спадщину не претендує.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.10.2010 року; листом про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину приватного нотаріуса Богаченко О.І. від 26.06.2020 за №106/01-16 ; копією угоди про розподіл спадкового майна від 16.12.2016; копією довідки Самбірського МБТІ від 13.07.2020 року №1364; копією технічного паспорту інвентарний номер 238; довідкою ФОП ОСОБА_6 ; будинковою книгою щодо житлового будинку АДРЕСА_1 ; довідками виданих виконавчим комітетом Кліцківської сільської ради Городоцького району Львівської області та іншими матеріалами справи.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Положеннями статей15,16 ЦК,статтею 4 ЦПКпередбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81);

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що право на спірне нерухоме майно (житловий будинок) перейшло в порядку спадкування до позивачки . Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування.

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Виходячи із вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «19» березня 2021 року.

Суддя Н.І. Яворська