РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря Зозулі М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» звернулось в суд з цим позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за договором №-082138 від 14.12.2018 про надання позики у розмірі 96358,23 грн. та судові витрати.

Стислий виклад позиції позивача.

Між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем за допомогою відповідного електронного сервісу було укладено договір № -082138 від 14.12.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

03.06.2019 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0307/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі.

Враховуючи викладене, позивач як новий кредитор просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути із відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 96358,23 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2415,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 86943,23 грн. заборгованість про процентам за прострочку.

Заперечення відповідача.

25.01.2021 у встановлені законом строки від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив в задоволенні позовної заяви позивача відмовити повністю з підстав неправомірного нарахування процентів за прострочку, яка нарахована поза строком кредитування. Крім того, вимога позивача про стягнення штрафу також не підлягає задоволенню, адже зі змісту договору вбачається що до суми штрафу позивач зарахував такі витрати, які не є послугами та притаманні самому визначенню штрафу як виду відповідальності. Сума штрафу визначена не у відсотковому співвідношенні з сумою позики, а у повному її розмірі.

Представник відповідача зазначив, що умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону «Про захист прав споживачів», є нікчемною.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

04.12.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача за довіреністю Сіденко А.П. подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

25.01.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про витребування доказів.

22.03.2021 ухвалою суду в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

14.12.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем за допомогою відповідного електронного сервісу було укладено договір № -082138 від 14.12.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Згідно п.1.1. Договору Позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього Договору.

Строк позики за цим Договором складає 31 днів, позика має бути повернута до 13.01.2019 (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.1.5.1 протягом строку позики, встановленого п.1.3 Договору розмір основних процентів складає 1,5 % за кожен день користування позикою, починаючи з 6-го дня видачі позики до дати фактичного повернення позики включно, тобто строку зазначеного в п.1.3 Договору, що становить 537 процентів річних (11-15).

Водночас, 15.01.2019 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» (фактор) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» (клієнт) був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, відповідно до умов якого клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язався оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 76 384 446 грн., що виникли у клієнта згідно договорів, укладених між клієнтом та боржниками (а.с. 8-9).

Як вбачається з витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 03.06.2019, фактор прийняв право вимоги за грошовими зобов`язаннями ОСОБА_1 у розмірі 56 697,36 грн. (а.с. 10).

Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором № -082138 від 14.12.2018.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.16-19) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на час звернення до суду 19.11.2020, яка складається з: - 7000 грн. заборгованість за кредитом; 2415,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 150035 грн. заборгованість по процентам за прострочку. Але, з метою спонукання боржника до добровільної сплати заборгованості за договором ТОВ «ФК «Преміум Актив», було зменшено суму нарахованих процентів за неправомірне користування кредитними коштами. Також, сплачену відповідачем на користь позивача суму у розмірі 15680грн. було зараховано в якості часткової оплати заборгованості по процентам за прострочку. Таким чином, сума заборгованості, яку повинен сплати відповідач на користь позивача, становить 96358,23 та складається з: заборгованості за кредитом 7000 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 2415 грн., заборгованості по процентам за прострочку в розмірі 86943,23 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 96358,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором доданим до матеріалів справи.

Позикодавець свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 позику в розмірі, встановленому Договором.

Зокрема, платіжним повідомленням та інформаційною довідкою підтверджується, що Позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 7000 гривень (а.с.20-21).

Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (а.с.22-28).

ОСОБА_1 заповнив всі поля заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просив перерахувати кошти, що підтверджується анкетою клієнта № НОМЕР_1 та карточкою заявки/ кредита № 82138 (а.с.29-31).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір позики, розміщена на веб-сайті ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ», шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку.

Такі дії сторін відповідають приписам статей 6, 627, 1046, 1047 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом форми правочину.

Судом встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Таким чином, 14.12.2018 року ОСОБА_1 оформивши у встановленому п. 1.2. договору у вигляді позики на веб-сайті позикодавця заявку для отримання позики у розмірі 7000 грн. на строк 31 день, шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просив перерахувати кошти, що підтверджується анкетою клієнта та карточкою заявки/ кредита від ОСОБА_1 , платіжним дорученням та графіком розрахунків, - погодився з умовами договору позики, оформленому сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Виходячи з того, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження факту надання відповідачу позики за Договором -082138 від 14.12.2018 та враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо зворотного з боку відповідача, вимога про стягнення основного боргу (суми по договору) у розмірі 7000 грн. є такою, що підлягає задоволенню.

Що ж до вимоги про стягнення нарахованих та не виплачених відсотків за користування позикою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перевіряючи підстави нарахувань суми заборгованості, суд зазначає, що за положеннями ч.1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти до висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

У відповідності до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Оскільки договір про надання позики від 14.12.2018 був укладений сторонами на 30 днів і в цьому договорі зазначено дату повернення позики до 13.01.2019, аналогічна дата повернення позики зазначена у графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, тому підстав для стягнення процентів за прострочення після спливу визначеного договором строку кредитування (13.01.2019), немає. Проценти за прострочення підлягають стягненню з відповідача лише до 13.01.2019 включно.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» підлягає до стягнення заборгованість за договором позики в сумі 41125 грн., з яких 7000,00 грн. - сума одержаної позики та 34125 грн. розмір обумовлених договором процентів в межах строку кредитування до 13.01.2019 включно.

Суд зазначає, що задоволення позовних вимог позивача в частині поза межами строку кредитування не відповідав би принципу співмірності, справедливості, добросовісності та розумності.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно з розрахунком заборгованості наданим позивачем, розрахунок процентів, які підлягають стягненню останнім проведено виходячи з процентної ставки зазначеної в договорі, а не за приписами ст.625 ЦК України.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.5) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (42,7%) в сумі 897,55 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» заборгованість за Договором № -082138 від 14.12.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на загальну суму 41125 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» судові витрати в розмірі 897 (вісімсот дев`яносто сім) грн.55 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська,66); ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.М. Заярний