Справа № 626/2235/20
Провадження № 2/626/65/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2021 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гусара П.І.,

за участю секретаря Івашкіної Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Краснограді, у відсутності сторін, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заяво ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою Красноградською міською радою Харківської області про встановлення факту смерті та визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до уточненої позовної заяви ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з третьою особою Красноградською міською радою Харківської області про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пілігрвм П.О. заначив, що з квітня 2004 року ОСОБА_1 (далі - позивач) вселилася у житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане вселення було здійснено на підставі Договору дарування ВВВ №967376 від 23 квітня 2004 року, відповідно до якого ОСОБА_4 передала безоплатно у власність позивачу 9/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями за вказаною вище адресою. Крім позивача, власником вказаного житлового будинку також є ОСОБА_2 , яка має у власності 1/8 частини вказаного житлового будинку з надвірними частинами, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВСА№516940 від 15.03.2005 року та договором купівлі-продажу 1/4 частини жилого будинку для обміну на квартиру належної Красноградській міській Раді ВАЕ №977636 від 23.05.2003 року. Крім того, договором купівлі-продажу НАО №842216 від 24 листопада 1997 року ОСОБА_3 є власником 39/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується відповідною копією договору (долучено до матеріалів справи) та відомостями з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.09.2020 року. У 2006 році ОСОБА_3 помер (копія свідоцтва про смерть відсутня). Згідно відомостей Спадкового реєстру від 25.09.2020 року, за ОСОБА_3 інформація у реєстрі відсутня, тобто, спадкова справа не заводилась, спадкоємці відсутні. Померлий не мав родичів або спадкоємців, при житті був одинокою людиною, мало з ким спілкувався. У зв`язку із відсутністю у ОСОБА_3 родичів та спадкоємців, позивач зайняла частину житлового приміщення, в якому мешкав померлий та постійно, безперервно, відкрито користується приміщеннями з дати смерті ОСОБА_3 по дату подачі позову. Згідно відомостей з Реєстру права власності на нерухоме майно, станом на 22.09.2020 рік право власності за вказаною адресою належить:

- ОСОБА_3 , в розмірі 39/100 частини житлового будинку;

- ОСОБА_1 , в розмірі 9/25 частини житлового будинку;

- ОСОБА_2 , в розмірі 1/4 частини житлового будинку.

Зазначені особи не є родичами, не перебувають (перебували) у сімейних стосунках.

Так, з метою встановлення підстав для набуття права власності за набувальною давністю, направлено запити до приватного нотаріуса Ковтун Л.О. за наслідками чого надано витяг із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за яким вбачається, що за ОСОБА_3 спадкова справа відсутня, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, тобто спадкоємці відсутні, а власник нерухомого майна не відомий. У позивача відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , крім того, інформація про смерть яка міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною, має обмежений доступ та не підлягає розголошенню у зв`язку із чим, надати відповідне свідоцтво у позивача не має можливості. Позивачка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном, власник якого невідомий, утримувала його, здійснювала поточні ремонти, у зв`язку із чим, вважає його своїм, продовжує відкрито та безперервно ним володіти у продовж більше 10 років, у зв`язку із чим, обґрунтовано звертається до поточного співвласника садиби із дійсним позовом. При житті ОСОБА_3 використовував центральну частину будинку, у зв`язку із чим, позивач вимушено здійснювала заходи для підтримання будинку у технічно справному стані, чим застерегла його руйнацію для іншого співвласника, який є відповідачем по справі. Судом задоволено клопотання представника позивача, у зв`язку із чим, витребувано від Красноградського РВ ДРАЦС інформації щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 . Згідно відповіді Красноградського РВ ДРАЦС №757/22.25-35 від 27.10.2020 року, актовий запис про смерть ОСОБА_3 відсутній. Так, у зв`язку із відсутністю відомостей про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено адвокатський запит № 01-011220/АЗ до Красноградського відділення ХОБСМЕ з проханням надати відомості з Журналу реєстрації розтину трупів орієнтовно за березень-квітень 2006 року щодо смерті ОСОБА_5 . Відповіддю №12-32/154-КР/20 від 07.12.2020 Красноградського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ХОБСМЕ зазначено, що згідно відомостей журналу реєстрації розтину трупів Красноградського МРВ СМЕ за 2005-2006 роки за номером запису 76, що на підставі направлення старшого слідчого прокуратури Красноградського району Хлистова, 28.03.2006 року до Красноградського МРВ СМЕ був доставлений труп громадянина « ОСОБА_3 », який був доставлений з будинку по АДРЕСА_2 . Після розтину, проведеного 30.03.2006 року, судово-медичним експертом встановлено причину смерті: гострий розлад кровообігу, атеросклеротична хвороба серця. 06.04.2006 року поховано труп ОСОБА_3 через Красноградський комбінат комунальних підприємств. Тобто 28.03.2006 року ОСОБА_3 був доставлений до Красноградського МРВ СМЕ та, з невідомих причин, зареєстрований в журналі реєстрації вскритих трупів як « ОСОБА_3 у зв`язку із чим, актовий запис про смерть №102 складений на ОСОБА_3 .

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 19.10.2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пілігріма П.О. до суду надійшла письмова заява в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, заяву підтримає на задоволенні позову наполягає.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Третя особа Красноградська міська рада подала до суду заяву в якій просить справу розглядати за відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що учасники судового процесу про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від них надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41).

Конституційні положення про право власності відображені в нормах діючого законодавства, зокрема в статті 344 ЦК України, якою встановлені правила застосування набувальної давності як одного зі способів набуття права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести сам позивач (ч.1 ст. 81 ЦПК України), є законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність ( тобто строк володіння).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 згідно відомостей з Реєстру права власності на нерухоме майно, станом на 22.09.2020 рік належить:

- ОСОБА_3 , в розмірі 39/100 частини житлового будинку;

- ОСОБА_1 , в розмірі 9/25 частини житлового будинку;

- ОСОБА_2 , в розмірі 1/4 частини житлового будинку.

Представник позивача в уточненій позовній заяві вказує на те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та надає відповідні письмові докази для встановлення даного факту, у зв`язку із чим 39/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 не має власника.

Судом задоволено клопотання представника позивача, у зв`язку із чим, витребувано від Красноградського РВ ДРАЦС інформації щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Красноградського РВ ДРАЦС №757/22.25-35 від 27.10.2020 року, актовий запис про смерть ОСОБА_3 відсутній.

У Відповідді №12-32/154-КР/20 від 07.12.2020 Красноградського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ХОБСМЕ зазначено, що згідно відомостей журналу реєстрації розтину трупів Красноградського МРВ СМЕ за 2005-2006 роки за номером запису 76, що на підставі направлення старшого слідчого прокуратури Красноградського району Хлистова, 28.03.2006 року до Красноградського МРВ СМЕ був доставлений труп громадянина « ОСОБА_3 », який був доставлений з будинку по АДРЕСА_2 . Після розтину, проведеного 30.03.2006 року, судово-медичним експертом встановлено причину смерті: гострий розлад кровообігу, атеросклеротична хвороба серця. 06.04.2006 року поховано труп ОСОБА_3 через Красноградський Комбінат Комунальних Підприємств у місті Красноград.

Тобто ОСОБА_3 був доставлений до Красноградського МРВ СМЕ та, з невідомих причин, зареєстрований в журналі реєстрації вскритих трупів як «Посвежніков» К.В.

Актовий запис про смерть № 102 від 06.04.2006 року, складений Красноградським РВ ДРАЦС на ОСОБА_3 .

Отже, відповідна реєстрація смерті ОСОБА_3 в органах ДРАЦС здійснювалася за лікарською довідкою про смерть виданою Красноградським МРВ СМЕ, а саме, як ОСОБА_6 , у зв`язку із чим, реєстрація смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ОСОБА_3 , в органах ДРАЦС не здійснювалася.

З наданих доказів вбачається, що ОСОБА_3 28.03.2006 року, який був власником 39/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , а отже на даний час вказана частина будинка не має власника.

Таким чином, пройшло більше 10 років, коли позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє майном.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити та встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та в порядку набувальної давності визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , яке складається із 39/100 частин житлового будинку із надвірними будівлями, яке належало померлому ОСОБА_3 .

В позовній заяві позивач, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 15, 16, 344 ЦК України, до 13, 14, 41Конституції України керуючись ст.ст. 4-5, 76-83, 200, 206 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 76 від 30.03.2006 року Красноградського відділення СМЕ, актовий запис про смерть № 102 від 06.04.2006 року складеного на ім`я ОСОБА_3 .

В порядку набувальної давності визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , яке складається із 39/100 частин житлового будинку із надвірними будівлями: І - тамбур 2,0 кв.м., 2-1 -кухня 7,8 кв.м., 2-2 прихожа 9,5 кв.м., 2-3 - жила кімната 11,4 кв.м., 2-4 - ванна 9,3 кв.м., загальною площею 40 кв.м., надвірними будовами Г - убиральня, Б - сарай, яке належало померлому ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя