Справа №345/4675/20
Провадження № 2/345/158/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Калуський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 04.08.2017 року по 01.04.2019 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2019 року шлюб між ними був розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_2 народила сина, ОСОБА_4 , народження якого зареєстровано 24.01.2018 року Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Батьком дитини записано позивача, оскільки дитина народилась від осіб, які перебувають у шлюбі. Після розірвання шлюбу у нього виникли сумніви щодо його батьківства стосовно дитини. На запитання до відповідачки «Чи це може не мій син», вона зніяковіла, різко відхилилась від відповіді, що вказує на те, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідачка відмовилась надати йому пояснення з приводу сумнівів щодо його батьківства стосовно сина ОСОБА_4 .

У судове засідання позивач не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи - (а.с.54).

Відповідачка подала до суду заяву в якій просить у задоволенні позову відмовити. Розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник третьої особи, Калуського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився подала заяву в якій вказала, що в даному спорі є відсутність/наявність кровного споріднення між ОСОБА_1 (особою, яка записана батьком дитини) та дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 04.08.2017 року по 01.04.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 , батьком якого у актовому записі про народження зазначено ОСОБА_1 (а.с. 4).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище ОСОБА_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 6).

Позивач висловив сумніви щодо свого батьківства відносно сина ОСОБА_4 і звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства і ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.01.2021 року за його клопотанням була призначена судово молекулярно-генетична експертиза з метою встановлення кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - (а.с.26-28).

Проведення експертизи доручено Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру (НДЕКЦ) при МВС України (м.Івано-Франківськ, вул.Національної Гвардії,14). Зобов`язано ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , номер засобу зв`язку: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (жительку АДРЕСА_2 , номер засобу зв`язку: НОМЕР_2 ) разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибути до експертної установи для проведення експертизи в зазначені експертом строки, надати експертам відповідні документи, які посвідчують особу та особисто здати біологічний матеріал, необхідний для дослідження.

29.03.2021 року судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) при МВС України Драгун О.Р. було складено повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки 16.03.2021 року до Івано-Франківського НДЕКЦ МВС для відбору порівняльних зразків крові ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не з`явилися. Станом на 29.03.2021 року відповідь на клопотання експерта не надходила, а ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Івано-Франківського НДЕКЦ МВС для відбору порівняльних зразків крові не з`явились - (а.с.33, 34, 35, 36, 37-38).

08.04.2021 року за заявою ОСОБА_1 . Калуським міськрайонним судом повторно направилась ухвала Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.01.2021 року про призначення судово молекулярно-генетична експертизи з метою встановлення кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (справа замінник а.с.11).

03.06.2021 року судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) при МВС України Драгун О.Р. було складено повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки 13.05.2021 року до Івано-Франківського НДЕКЦ МВС для відбору порівняльних зразків крові ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не з`явилися. Станом на 03.06.2021 року відповідь на клопотання експерта не надходила, а ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Івано-Франківського НДЕКЦ МВС для відбору порівняльних зразків крові не з`явились - (а.с.43, 44, 45, 49, 50-51).

Сторони належним чином повідомлялись про дату та час проведення експертизи, про наслідки неявки для її проведення, але ухвала суду про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства була повернута суду без виконання , у зв`язку із неявкою обох сторін 16.03.2021 року та 13.05.2021 року.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенціюпро захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначав у справі «Йевремович проти Сербії», що відповідно до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, § 09, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).

Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Отже, вирішуючи справу про оспорювання батьківства, суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін справ.

Частиною першою статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, зокрема, відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Відповідно до вимог статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно ізстаттею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні - це єдиний метод точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.

Позивачем не надано переконливого доказу на оспорювання батьківства відносно неповнолітнього сина, оскільки про призначення експертизи та необхідності явки до Івано-Франківського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) при МВС України для відібрання біологічних зразків позивач та відповідачка була належним чином повідомлені, однак експертизи не були проведені у зв`язку із неявкою обох сторін 16.03.2021 року та 13.05.2021 року на експертизу, а також не проведенням оплати експертизи самим позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання щодо походження дитини від батька суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, однак, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не було надано інших доказів, що спростовують його кровну спорідненість з малолітньою дитиною.

Отже, суд приходить наступного висновку, що хоча судово молекулярно-генетична експертизи у цій справі не проведені, проте достовірно встановлено та підтверджується належними і допустимими доказами походження дитини від позивача, а саме сумісне проживання відповідача разом із позивачем у зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини, визнання позивачем дитини своєю, утримання її та виховання протягом тривалого часу, сплачує за рішенням суду аліменти, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Керуючись ст.ст.4,10,12,13,81,82,83,128,258,259,263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ст.15 ЦК України, ст.ст.5, 121, 122, 136 Сімейного кодексу України, суд -

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Калуський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий :