Справа № 743/269/21
Провадження № 2/743/167/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , представника третьої особи - Сусло Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 .Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.03.2016 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. Відповідач після народження доньки залишив сім`ю та припинив спілкування,намагання позивачки налагодити зв`язок між батьком та донькою були марні. Від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 ухиляється. Вихованням та піклуванням ОСОБА_5 займається ОСОБА_1 . Оскільки відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та не проявляє ніякої зацікавленості до своєї доньки, то позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні позивачка та її представник просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивачки заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи довідку Замглайського старостинського округу від 06.05.2021 №291, згідно з якою ОСОБА_4 фактично не проживає за адресою реєстрації свого місця проживання, та копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання, проведеного за місцем проживання позивачки та дитини, згідно якого позивачкою створені всі умови для належного виховання дитини та зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Під час допиту позивачки в якості свідка, остання зазначила, що разом з відповідачем вона прожила вісім років та у 2015 році у них народилася донька. Однак, після зради відповідача, сторони припинили спілкування, а коли доньці виповнився один рік, то вони розлучилися. Після розлучення ОСОБА_1 у судовому порядку стягнула з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини. Проте, відповідач відмовився сплачувати аліменти, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед нею. З недавнього часу, позивачка почала працювати у Польщі та хотіла забрати туди ж і доньку, але для цього потрібно було отримати дозвіл у батька дитини. Даного дозволу ОСОБА_4 не надав, окрім того, він погрожував, що буде перешкоджати намірам позивачки щодо дитини та запропонував обмін: вона відмовляється від боргу по аліментах, а він надає дозвіл на вивезення дитини. Донька зі своїм батьком не знайома та й відповідач за шість років життя дитини, нічого про неї не знає. Позивачка не проти того, щоб ОСОБА_4 спілкувався з донькою, пропонувала йому, щоб донька пожила у нього, але він відмовився. Мати ОСОБА_4 , тобто бабуся ОСОБА_5 , приїжджала до них, коли донька була маленькою. Коли позивачка працювала у Польщі, з жовтня 2020 року по березень 2021 рік, то донька жила разом з її батьками. Також позивачка пояснила, що звернулася до суду, бо відповідач не переймається за життя доньки та перешкоджає влаштуванню її життя.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позов вказав, що не погоджується з позовними вимогами, а обставини, викладені у позові, не відповідають дійсності. З приводу несплати аліментів зазначив, що боргу з їхньої сплати у нього немає, що підтверджується довідкою, виданою виконавчою службою. Також, вказав, що має намір і бажання спілкуватися з донькою, приймати участь у її житті, піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально. До того, відповідач позитивно характеризується за місцем свого проживання, має гарні відносини з рідними та з сусідами. Просив суд допитати у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала рішення Органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №365, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.03.2016 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано та відновлено ОСОБА_8 дошлюбне прізвище - ОСОБА_9 .

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.07.2016 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки №109 від 03.02.2021, виданої Замглайським старостинським округом, вбачається, що разом з позивачкою зареєстрована та проживає її донька - ОСОБА_5 .

Згідно з характеристики ОСОБА_1 , виданої Замглайським старостинським округом, позивачка характеризується з позитивної сторони, її сім`я на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, та на соціальному супроводі не перебуває.

У матеріалах справи наявна довідка з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Здорова родина» від 22.02.2021 № 02-37/175, з якої встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в дитячій консультації, нею постійно піклуються мати та бабуся, незважаючи на те, що дитина часто хворіє, рекомендації лікарів виконуються.

Інформація про виховання в Замглайському закладі дошкільної освіти «Малятко» Ріпкинської селищної ради щодо ОСОБА_5 підтверджує те, що ОСОБА_1 виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї доньки, а саме постійно цікавиться її життям, відвідує всі свята та приймає участь у різноманітних заходах дошкільного закладу, а також зазначено, що ОСОБА_4 , за період перебування дитини в закладі, жодного разу нею не цікавився.

Також, відповідно до висновку Органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської областіщодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , останнього доцільно позбавити батьківських прав, як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 - батько позивачки, зазначив, що після народження онуки, ОСОБА_4 почав зраджувати доньці - ОСОБА_1 , і вона припинила відносини з відповідачем. Мати ОСОБА_4 декілька разів приходила до онуки, але після того як позивачка подала позов про стягнення аліментів, відносини між ними зіпсувалися та батьки відповідача перестали навідувати свою онуку. Відповідач ніякої участі в житті дитини не приймає. Також вказав, що на період роботи ОСОБА_1 в Польщі, онука жила разом з ним та бабусею, тобто матір`ю позивачки.

ОСОБА_11 - подруга позивачки, при допиті в якості свідка вказала, що вона була свідком того, як при телефонній розмови позивачки з відповідачем, останній погрожував ОСОБА_1 «веселим» життям, якщо та не відмовиться від аліментів. Також, наголосила, що ОСОБА_4 останній раз бачив свою доньку - ОСОБА_12 , коли та була немовлям. Підтвердила й те, що позивачка дійсно пропонувала відповідачу спілкуватися з дитиною, однак він відмовився, пояснивши свою відмову тим, що дитина буде заважати йому влаштовувати своє особисте життя.

Пояснення свідка ОСОБА_13 також підтверджують факт того, що відповідач не спілкується з дитиною та не приймає участі у її житті та навіть, коли телефонує позивачці (завжди з якимось претензіями), то ніколи не питає про свою доньку. Окрім того, вказала, що на скільки їй відомо, то батьки відповідача також не цікавляться дитиною.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у позові, та вищенаведеними поясненнями свідків з боку позивача, свідки з боку відповідача - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали протилежні покази та вказали, що позивачка сама заборонила відповідачу спілкуватися з дитиною. Окрім того, батько відповідача - ОСОБА_6 , зазначив, що йому погрожували і він міг бачити онуку тільки здалека, останній раз бачив дитину більше року назад. Свідок наголошував на тому, що відповідач має намір приймати участь у вихованні доньки ОСОБА_12 .

Проте, матеріалами справи та поясненнями позивачки і свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 спростовуються заперечення відповідача та покази свідків з боку відповідача.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Крім того, суд наголошує на тому, що сама по собі сплата відповідачем аліментів на утримання дитини, не є належним виконанням ОСОБА_4 батьківських обов`язків в тому обсязі, що визначено як законом, так і нормами суспільної моралі.

Отже, оскільки ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, окрім того дитина навіть не знайома зі своїм батьком та вважає його сторонньою особою, відповідач не приймає ніякої участі в житті дитини, тому суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання, покладених на нього законодавством України, батьківських обов`язків та наміру їх виконувати не виявляє, про що свідчить його поведінка, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн

Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (місцезнаходження: смт. Ріпки Чернігівського району Чернігівської області, вул. Святомиколаївська, буд. 92, ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що, відповідно до положень ст. 169 Сімейного кодексу України, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, особа, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено та проголошено 23 липня 2021 року.

Суддя О.В. Павленко