Єдиний унікальний номер: 728/2288/20
Номер провадження 2/728/98/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю: представника позивача -адвоката Мироненка С.В.

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення Ѕ частини боргу за спільним зобов`язанням подружжя,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 11609 грн. 65 коп., як Ѕ частини використаних ним за час шлюбу в інтересах сім`ї кредитних коштів.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мироненко С.В. позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх із зазначених у позовній заяві підстав та вирішити питання щодо стягнення судових витрат з відповідачки. На підтвердження позовних вимог також пояснив, що під час шлюбу з ОСОБА_1 позивачу на зарплатну картку в ПАТ «Державний ощадний банк» було встановлено відновлювальну кредитну лінію на суму кредиту 31000 гривень, розмір заборгованості по якому на час розірвання шлюбу 07.12.2018 року становив 23219 грн. 30 коп. Оскільки вказані кошти були використані в інтересах сім`ї, а саме на придбання пального для транспортного засобу, продуктів харчування та будівельних матеріалів для будівництва та ремонту житла, тому Ѕ їх частина повинна бути сплачена позивачкою на користь позивача в порядку поділу майна подружжя.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовних вимог не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що про відкриття кредитної лінії її, на той час, чоловіком ОСОБА_2 їй не було відомо, згоди на отримання кредиту вона не давала і вказані кошти не були використані на потреби сім`ї. Жодного права розпоряджатися ними вона не мала. Зауважила, що кредит не може поділятися між подружжям, а лише враховується при поділі майна між ним. Матеріально вона забезпечувала себе самостійно. ЇЇ чоловік мав іншу жінку, з якою підтримував відносини за час їх шлюбу. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 18.08.2012 року по 07.12.2018 року (а.с. 31-32).

Рішеннями Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.03.2020 року та від 02.04.2020 року, а також постановою Чернігівського апеляційного суду від 29.07.2020 року вирішено питання про розподіл спільного майна подружжя (а.с. 5-13).

15.12.2016 року позивач ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання № 754278/151215 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу платіжної картки (зарплатний рахунок) та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит) (а.с. 14).

03.02.2017 року позивачем підписана заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом, відповідно до якої розмір кредиту становив 31000 гривень (а.с. 15).

Розрахунком, наданим ГУ з обслуговування клієнів ПАТ «Державний ощадний банк», підтверджується факт використання позивачем кредитних коштів поряд із зарплатними, за період з 01.01.2017 року по 07.12.2018 року. Станом на 07.12.2017 року, тобто на дату розірвання шлюбу, розмір заборгованості по кредиту становив 23219 грн. 30 коп. (а.с. 16-30).

За приписами ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, яка врегульовує питання щодо права подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї(ч. 4 ст. 65 СК).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять і позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї і кредитні кошти були використані позивачем саме на потреби сім`ї.

З пояснень позивачки вбачається, що про кредитні правовідносини її колишнього чоловіка їй нічого не було відомо. Про наявність кредиту вона дізналася лише отримавши матеріали позової заяви по даній справі.

Представником позивача не доведено протилежного та не спростовано доводів відповідачки.

Оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено, що зобов`язання, які виникли внаслідок укладення кредитного договору, є спільним зобов`язанням подружжя та не доведено, що отримані за даним договором кошти є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до положень ч. 3 ст. 61 СК України, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Сам факт використання позивачем в період шлюбу з відповідачкою кредитних коштів не свідчить про їх використання на потреби сім`ї.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 61, 65 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини боргу за спільним зобов`язанням подружжя відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2021 року.

Суддя О.І. Глушко