Справа № 373/1522/15-ц
Номер провадження 6/373/24/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Хасанової В. В.,

за участю секретаря Домантович О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВС Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Новікова І. С. звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 373/1522/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 18 січня 2016 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість у розмірі 1 792 520, 00 грн та судові витрати у розмірі 3 648,20 грн.

10 березня 2016 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист № 373/1522/15-ц.

Відповідно до інформації АСВП виконавчий лист перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

28 квітня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір прощення боргу, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язується здійснити прощення ОСОБА_1 частини заборгованості, що виникла за договорами позики за умови погашення останнім заборгованості у розмірі 1 174 519, 50 грн., що станом на 28 квітня 2021 року еквівалентно сумі 35 000 євро.

Умови договору ОСОБА_1 в повному обсязі було виконано, що підтверджується посвідченою приватним нотаріусом заявою ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 35 000 євро на виконання п. 2 договору прощення боргу, а отже обов`язок боржника станом на даний час відсутній у зв`язку із його добровільним виконанням.

Заявник, представник заявника та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви, в яких просять провести розгляд справи за їх відсутності; також в заявах: представник заявника вказала, що вимоги заяви підтримує; заінтересована особа проти заяви ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.01.2016 та ухвали суду від 27.01.2016 в справі № 373/1522/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1792520 (один мільйон сімсот дев`яносто дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок та судові витрати в розмірі 3648,20 гривень.

10.03.2016 на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №373/1522/15-ц.

05.04.2016 старшим державним виконавцем Вагнер Н.І. відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції Головного територіального УЮ у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа №373/1522/15-ц, виданого 10.03.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1792520 гривень 00 копійок та судових витрат в розмірі 3648,20 гривень.

05.04.2016 вказаним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Актом державного виконавця від 30.09.2016 встановлено відсутність можливості перевірити майновий стан боржника.

28.10.2016 старшим державним виконавцем Вагнер Н.І. відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції Головного територіального УЮ у Закарпатській області винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.02.2017 відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Виноградівського РВ ДВС ГТ УЮ Вагнер Н.І. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

29.05.2020 старшим державним виконавцем Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) Вагнер Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що згідно акту державного виконавця та довідок з реєструючих установ встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

30.07.2020 тим же державним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.05.2020, винесену Вагенр Н.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №373/1522/15-ц.

04.03.2021 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника в зв`язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій встановлено зареєстрований за боржником житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 177,3 кв.м.

16.03.2021 у вказаному виконавчому провадженні винесено постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні; про доручення проведення виконавчих дій.

19.03.2021 заступником начальника Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) Гайданком М. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження, якою виконавче провадження АСВП № ВП50709674 передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) для подальшого виконання вищезазначеного виконавчого провадження.

25.03.2021 вказане виконавче провадження прийняв до свого провадження згідно з постановою про прийняття виконавчого провадження, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) Гаринець О.І.

31.03.2021 винесено постанову про арешт майна боржника, яким накладено арешт на будинок з надвірними спорудами, загальною площею 177,3 кв.м, та земельну ділянку загальною площею 0,113 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом досліджено копію договору прощення боргу від 28.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договорами позики від 11.08.2012, 12.09.2012, 11.10.20212, 23.11.2012, 07.12.2012 у розмірі 562377,63 грн. Решту заборгованості у розмірі 1174519,50 грн ОСОБА_1 зобов`язався погасити до 28.04.2021.

Згідно з заявою ОСОБА_2 , посвідченої приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Юска Н.М. 28.04.2021, ОСОБА_2 повідомив, що отримав від ОСОБА_1 кошти у розмірі 35000 євро, що еквівалентно сумі 1174519,50 грн, на виконання Договору прощення боргу від 28.04.2021.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Зі змісту вказаних норм Закону слідує, що особа може виконати рішення суду добровільно до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження. Отже, добровільне виконання рішення має місце лише поза межами виконавчого провадження.

При цьому, Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає надання боржнику строку на добровільне виконання рішення суду з моменту відкриття виконавчого провадження, а тому добровільне виконання виконавчого документа можливе лише до моменту відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

За змістом означеної норми закону, можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню передбачена, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Згідно частини 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 599-601, 603-606 ЦК України).

Отже, матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є прощення боргу кредитором поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим у боржника відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням чи прощення боргу відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа, на підставі якої виконавець виносить постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, сплата боржником боргу, яка відбулась вже у відкритому виконавчому провадженні, не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Проаналізувавши вказані норми права, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що якщо виконавчий лист вже пред`явлено до примусового виконання, виконавче провадження було відкрите і вчинялись відповідні дії у даному виконавчому провадженні, а боржник лише після цього повністю сплатив заборгованість на користь стягувача, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, оскільки виконавче провадження в цьому випадку має бути закінчене на підставі повного фактичного виконання судового рішення (п. 9 ч. 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 50709674, що надійшли на запит суду, 05 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа № 373/1522/15-ц, виданого 10 березня 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 1 792 520, 00 грн та 3 648, 20 грн. судових витрат.

З долученої заявником до заяви інформаційної довідки про стан виконавчого провадження від 10 травня 2021 року вбачається, що виконавче провадження № 50709674 з примусового виконання виконавчого листа № 373/1522/15-ц, виданого 10 березня 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 1 792 520, 00 грн та 3 648, 20 грн. судових витрат не закінчене та виконавчий лист № 373/1522/15-ц знаходиться на примусовому виконанні.

З досліджених судом доказів слідує, що прощення боргу ОСОБА_1 відбулося 28 квітня 2021 року, тобто в ході виконання виконавчого провадження № 50709674, відкритого 05 квітня 2016 року на підставі виконавчого листа № 373/1522/15-ц, що, в свою чергу, виключає можливість застосування положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України та не може слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням вищезазначеного, суд не приймає до уваги наведені заявником у заяві доводи про те, що припинення обов`язку боржника за виконавчим документом у зв`язку з прощенням боргу є достатньою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки прощення боргу відбулось під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, що може слугувати підставою для повернення виконавчого документу у разі надходження відповідної заяви стягувача, проте не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Жодних інших, визначених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником не зазначено.

Водночас, безпідставне визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, призведе до ненадходження до бюджету суми виконавчого збору у розмірі 10% від стягуваної суми відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, заява задоволенню не підлягає, оскільки визначених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа № 373/1522/15-ц, виданого 10 березня 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики від 21 серпня 2012 року, 12 вересня 2012 року, 11 жовтня 2012 року, 23 листопада 2012 року, 07 грудня 2012 року 1 792 520,00 грн та судові витрати у розмірі 3 648, 20 грн таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Хасанова