Справа № 473/4275/20
РІШЕННЯ
іменем України

"22" березня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Данилевич Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

в грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 24 від 09.11.2020 року, в частині його зняття з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, а також зобов`язати військову частину поновити його на обумовленому обліку з дати з 10.06.2002 року.
В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що він є сержантом запасу та має вислугу на військовій службі понад 26 років. З 10.06.2002 року він перебуває на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Наказом начальника 10 арсеналу Командування Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.10.2020 року за № 19-РС позивача було звільнено з військової служби в запас відповідно до пп. «к» п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В цей же день наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 202 ОСОБА_1 було виключено з списків особового складу частини. При цьому він продовжив перебувати на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом № 24 від 09.11.2020 року, позивача було знято з вищевказаного обліку, в зв`язку з його звільненням з військової служби в запас.

Обумовлене рішення позивач вважав незаконним, оскільки останнє суперечить положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», порушує гарантоване державою право на отримання житла.

Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.01.2021 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду в відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Згідно заяви, що надав до суду, просив розглянути справу за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах, має 26 років 2 місяці 2 дні вислуги. Наказом начальника 10 арсеналу Командування Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.10.2020 року за № 19-РС позивача було звільнено з військової служби в запас відповідно до пп. «к» п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошенням демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).

В цей же день наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 202 ОСОБА_1 було виключено з списків особового складу частини.

За час проходження військової служби, позивач був постановлений на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Так, згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2002 року ОСОБА_1 складом сім`ї з трьох осіб було постановлено на вищевказаний облік в загальну чергу, дата зарахування на квартирний облік 10.06.2002 року.

В подальшому, в зв`язку з народженням в 2007 році сина, були внесені зміни до справи ОСОБА_1 щодо складу сім`ї (витяг з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2007 року за № 22).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2018 року за № 969 (зі змінами, внесеними, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2021 року за № 172) ОСОБА_1 складом сім`ї з чотирьох осіб було постановлено на облік військовослужбовців і членів їх сімей військової частини НОМЕР_1 , що потребують поліпшення житлових умов, з 10.06.2002 року.

Житлом позивач забезпечений не був.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом № 24 від 09.11.2020 року ОСОБА_1 було знято з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, в зв`язку з звільненням з військової служби в запас за пп. «к» п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або оголошенням демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) та відповідно до наказу МО України від 31.072018 року за № 380, п.п.19,29 постанови КМУ від 03.08.2006 року за №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями».

Аналізуючи доводи учасників справи, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно ст. 37 Житлового кодексу Української РСР , громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 Житлового кодексу Української РСР, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Згідно ч.9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку).

Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, які перебувають на обліку, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду (п.29 Порядку).

За п.30 Порядку військовослужбовці знімаються в разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, з вищевикладеного слідує, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, наведених у п. 30 Порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, при постановленні позивача ОСОБА_1 на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, порушення житловою комісією вимог закону допущено не було, останній був звільнений в запас у зв`язку з закінченням строку контракту, тому його зняття з відповідного обліку є порушенням норм Житлового кодексу Української РСР, вищевказаних нормативних актів, які регулювали порядок забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями на час його постановлення на облік.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,259,263-265, 272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 24 від 09.11.2020 року, в частині зняття ОСОБА_1 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, визнати незаконним та скасувати.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, з 10.06.2002 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: Миколаївська область, місто Вознесенськ, ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан