Справа№592/241/21
Провадження №2/592/722/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У квартирі, крім позивачки, зареєстровані також її колишній чоловік відповідач по справі ОСОБА_3 , донька - відповідачка по справі ОСОБА_5 , та мати позивачки ОСОБА_6 .

Позивачка зазначає, що відповідач під час шлюбу не заперечував проти придбання нею вищезазначеної квартири та реєстрації вказаної нерухомості на неї, оскільки квартира була придбана за належні їй грошові кошти, в зв`язку з чим після розлучення в 2017 році відповідач не ставив питання щодо поділу квартири. Він задовго до офіційного розлучення створив нову сім`ю та, забравши свої речі, виїхав зі спірної квартири, проте місце реєстрації не змінив.

Відповідачка ОСОБА_4 їхня донька ІНФОРМАЦІЯ_1 , також п`ять років тому назад забрала всі свої особисті речі та виїхала за кордон.

Таким чином, відповідачі більше п`яти років не проживають в квартирі, їхні речі та майно відсутні, вони не беруть участі в утриманні житла та не вносять плату за комунальні послуги. Наявність реєстрації відповідачів змушує позивачку сплачувати зайві грошові кошти, унеможливлює оформлення субсидії. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, позивачка просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2021 відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10:00 год. 16.02.2021.

16.02.2021 протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09:00 год 17.03.2021 у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідачів про дату, час та місце слухання справи.

В дане судове засідання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися про місце, час розгляду справи повідомлені судом належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не надали.

Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивачка додаткового суду пояснила, що квартира була придбана нею в 2012 році за належні їй та її батькам грошові кошти, саме з цих підстав після розірвання шлюбу питання щодо поділу квартири її колишнім чоловіком не піднімалося. Після розлучення вони жодного разу не зустрічалися, добровільно з реєстрації в належній їй квартирі відповідач не знімається. Донька виїхала до Російської Федерації, з нею відносин позивачка не підтримує, вони вирішили жити кожна своїм життям, будь-яких домовленостей між ними щодо збереження за донькою права користування житлом на час її відсутності не існує. Речі відповідачів в квартирі відсутні. Перешкоди у користування приміщенням квартири відповідачам нею ніколи не чинилися.

Представник позивачки звернула увагу суду на те, що неможливість оформити субсидію, сплата комунальних послуг за всіх зареєстрованих в квартирі осіб, є непосильним тягарем для її довірительниці, враховуючи також те, що остання доглядає свою хвору матір. Відповідачі добровільно виїхали з належної на праві власності позивачці квартири, забравши свої речі, вказаним житлом не цікавляться, не підтримують в належному стані, не сплачують комунальні послуги.

Вислухавши думку позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову, виходячи з такого.

Частина 3 ст.12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 13.05.1989, який був розірваний 15.12.2017 на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.07.2012, витягом з реєстру правочинів від 24.07.2012 та витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.08.2012 (а.с.4,10,11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР, №14.03-08/72550 від 04.01.2021, у квартирі АДРЕСА_1 , крім позивачки ОСОБА_1 , зареєстровані також її колишній чоловік відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - відповідачка по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мати позивачки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником.

Згідно із п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добровільно залишили спірну квартиру, на даний час в ній не проживають, належні їй речі там відсутні.

Той факт, що відповідачі не проживають близько п`яти років у спірній квартирі підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 , який мешкає в одному під`їзді з позивачкою, на третьому поверсі, суду пояснив, що сім`я ОСОБА_8 заїхала в їхній будинок давно, мешкали всі разом. Вже років п`ять-шість чоловіка та доньки позивачки свідок не зустрічає. Інколи він допомагає позивачці по господарству (пересунути шафу, відремонтувати кран), при цьому не звертав уваги на наявність чи то відсутність будь-яких речей відповідачів в квартирі. Свідком будь-яких конфліктних ситуації між членами сім`ї ОСОБА_8 він не був. Обставини придбання спірної квартири свідку не відомі. Комунальні послуги за квартиру сплачує позивачка.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою позивачки та мешкає з нею в одному під`їзді поверхом нижче, суду пояснила, що сім`я ОСОБА_8 заїхали до них в будинок приблизно у 2012-2013 роках, придбали квартиру за спільні кошти, а також допомогла з коштами мати позивачки, мешкали разом. Близько 6 років чоловік та донька позивачки виїхали, весь цей час вона їх жодного разу не зустрічала. В квартирі позивачки свідок буває, речей відповідачів там не бачила, наразі ОСОБА_10 мешкає зі своєю мамою, яка дуже хворіє. Свідку відомо, що за комунальні послуги сплачує позивачка. Свідком конфліктних ситуацій між членами сім`ї ОСОБА_8 не була.

Свідок ОСОБА_11 , яка є сусідкою позивачки та мешкає з нею в одному під`їзді на 4 поверсі, суду пояснила, що сім`я ОСОБА_8 переїхала до них в будинок близько 10-15 років назад. Позивачка мешкала з чоловіком та донькою, проте останніх років 5-6 свідок їх не бачила. В квартирі позивачки свідок не бувала, хто несе витрати за сплату комунальних послуг їй не відомо, свідком конфліктних ситуацій між членами цієї родини не була. Засвідчила, що наразі позивачка мешкає зі своєю мамою, яка має незадовільний стан здоров`я.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі тривалий час ніяких витрат по утриманню квартири не несуть, грошові кошти за комунальні послуги не сплачують, доказів того, що вони намагалася вирішити питання про вселення до спірної квартири, суду надано не було, що свідчить про те, що квартирою вони не цікавляться.

Також обставин того, що позивачка або інші особи чинять відповідачам перешкоди в користуванні зазначеним житлом, під час судового розгляду встановлено не було. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідачки ОСОБА_4 за іншою адресою та збереження у цей час за нею права користування житлом, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що право позивачки на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту, а тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 , суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 41 Конституції України визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 набуто позивачкою у період шлюбу з відповідачем 24.07.2012. Отже ця квартира є спільним сумісним майном, набутим подружжям у шлюбі, а відповідач ОСОБА_3 є її співвласником.

Припинення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сімейних відносин, розірвання шлюбу та проживання окремо, не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розподіл спільного майна подружжя не було проведено. Вимоги про визнання квартири її особистою власність в даній справі позивачкою не заявлені.

Відтак, відповідач ОСОБА_3 має рівне з позивачкою право на володіння, користування і розпоряджання квартирою АДРЕСА_1 , а тому його тривала відсутність за вищевказаною адресою не може бути підставою для визнання його таким, що втратив право користування належним йому на праві власності житловим приміщенням.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягають.

На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.4 ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156 ЖК УРСР та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279,280, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ковпаківського районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 19.03.2021.

Суддя Т.В. Шияновська