Номер провадження: 22-ц/813/6944/21
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 399 059 грн. 26 коп. ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/5051/18 від 28 вересня 2018 року його позов було задоволено та змінено формулювання причини звільнення позивача з роботи з Виробничого підрозділу служби сигналізації та зв`язку Одеська дистанція зв`язку Регіональної філії Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця із звільнити за власним бажанням, ст.38 КЗпП України, на звільнити за власним бажанням, внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, ч. 3 ст.38 КЗпП України, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь вихідну допомогу у розмірі 30 029,49 грн., середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі 60058,98 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 009,83 грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі №522/5051/18, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2018 року, в частині стягнення компенсації моральної шкоди, змінено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Рішення суду, в частині виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги, було виконано АТ «Українська залізниця» лише 27 березня 2020 року, відтак ОСОБА_1 вважав, що, з урахуванням виплати 60 058,98 грн. за судовим рішенням, залишок, належний до виплати останньому складає 399 059,26 грн (а.с.6-9).

26 січня 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» (код ЄДРПОУ ВП 40081200, 65012, Одеська область, місто Одеса, вул. Пантелеймонівська 19) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 43 080 (сорок три тисячі вісімдесят гривень) грн. 80 коп (а.с.98-103).

02 березня 2021 року канцелярією Приморського районного суду зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує, що в оскаржуваному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 не звертався до АТ «Укрзалізниця» з вимогою добровільно виконати рішення суду та не надав реквізитів для перерахунку коштів, в свою чергу апелянт звертає увагу на те, що законодавством не передбачено обов`язку працівника звертатись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних коштів, крім того зазначає, що реквізити для перерахування коштів були наявні у АТ «Укрзалізниця» адже 06 вересня 2018 року АТ «Укрзалізниця» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти з призначенням платежу «зарахування заробітної плати». Крім того, апелянт зазначає, що ані в заявах по суті, ані під час судових засідань ПАТ «Укрзалізниця» не зазначало про те, що перешкодою у виконанні рішення була відсутність реквізитів отримувача. На думку апелянта, це свідчить про те, що АТ «Укрзалізниця» уникало добровільного виконання рішення від 28 вересня 2018 року, а коли ситуація дійшла до примусового виконання, намагається наразі не сплачувати жодних грошових коштів. Апелянт звертає увагу на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2018 року було стягнуто середній заробіток за час затримки виплат вихідної допомоги (за 6 місяців з моменту звільнення, з 12 вересня 2018 року по 12 вересня 2018 року), а згідно до чинного законодавства, підприємство повинно було виплатити за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також, апелянт вважає, що днем фактичного розрахунку є 27 березня 2020 року, тобто день, коли кошти фактично надійшли на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 . Апелянт звертає увагу, що 10 січня 2019 року були зупинені виконавчі провадження стосовно стягнення грошових коштів, причиною тому є апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2018 року за апеляційною скаргою АТ «Укрзалізниця» та вказує, що в той же день АТ «Укрзалізниця» сплатило грошові кошти на розрахунковий рахунок державної виконавчої служби, хоча мало в розпорядженні реквізити стягувача). Апелянт наголошує на тому, що в період часу з 10 січня 2019 року по 27 березня 2020 року грошові кошти, які були прераховані за власним бажанням на розрахунковий рахунок державної виконавчої служби АТ «Укрзалізниця» не були у розпорядженні ОСОБА_1 і він не знав про їх надходження до виконавчої служби, та тому є хибним твердження суду першої інстанції про те, що днем фактичного розрахунку є 10 січня 2019 року, адже днем коли фактично ОСОБА_1 отримав зазначені грошові кошти є 27 березня 2020 року. Апелянт просить суд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та постановити нове , яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити в повному обсязі, стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору (а.с.111-118).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення Приморського районного суду м. Одеси було складено 01 лютого 2021 року. Апеляційну скаргу зареєстровано канцелярією Приморського районного суду м. Одеси 02 березня 2021 року. Таким чином строк на апеляційне оскарження апелянтом не було пропущено.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, про що свідчить квитанція про сплату (а.с.119).

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справи, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185,352-354,357,359,361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік