Справа № 646/3508/20
№ провадження 2/646/428/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.03.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І. М.,

за участю секретаря Коммунарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

16.06.2020 позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мироненка С. С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом виселення відповідача, який проживає у квартирі, яка на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстраційного обліку, а також стягнути судові витрати у розмірі 5 840, 80 грн, в тому числі 840,80 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у орієнтованому розмірі 5 000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить вищевказана квартира. У червні 2019 року позивач дала дозвіл на реєстрацію відповідача у вказаній квартирі. Але з часом, їх дружні відносини погіршились, відповідач почав перешкоджати позивачу у користуванні її житлом, чинити незручності для сусідів. Самостійно звільняти житлове приміщення відповідач відмовляється, тому позивач змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.

23.06.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито загальне позовне провадження у справі.

25.11.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

26.01.2021 від представника позивача адвоката Мироненка С. С. до суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви.

18.03.2021 від представника позивача адвоката Мироненка С. С. до суду надійшло клопотання про долучення доказів та заява, у якій представник позивача просив розглянути справу у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримав, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення по справі.

Належним чином повідомлений відповідач, у судове засідання вкотре не з`явився, відзиву на позовну заяву, будь?яких клопотань чи заяв до суду не надав, що у відповідності до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Зважаючи на вищевказане, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 36686783 від 23.04.2015, виданого Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36686968 від 23.04.2015, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 10?11).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 80dd3476?7f56?41f7?a81b?343a7bf0a779 від 09.06.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Останній з 10.06.2019 (т. 1, а.с. 12).

Відповідно до копії паспорту позивача, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а.с. 8).

Повідомленням?довідкою Департаменту реєстрації Харківської міської ради № 11?000178?2021 від 28.01.2021 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю необхідних документів.

Згідно наявних в матеріалах справи квитанції ро оплату комунальних послуг, витрати по утриманню кв. АДРЕСА_2 , у період 2019?2021 рр. несе позивач по справі - ОСОБА_1 .

У даному випадку спір виник між власником житлового приміщення та користувачем з приводу користування вказаним житловим приміщенням після припинення обставин, що були підставою для надання останньому права такого користування.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У розумінні ст. 4 ЖК Української РСР спірна квартира відноситься до приватного житлового фонду.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Позов про виселення є речово-правовою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом (ч. 1 ст. 401 ЦК України).

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України).

Одна з особливостей найму житла полягає, зокрема, у тому, що наймач має право тимчасового володіння (detentio) ним. Право володіння (possessio) житлом залишається в його власника, який не втрачає це право навіть тоді, коли інша особа використовує таке майно.

Згідно ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився в квартиру і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Як вже було встановлено, позивач є власником спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач з моменту реєстрації в домоволодінні, за згодою позивача, набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Наявність між сторонами родинних відносин або відносин спільного ведення господарства чи проживання однією сім`єю судом не встановлено.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів місце проживання позивачки та відповідача зареєстровано за різними адресами. Тому право користування квартирою позивачки у відповідача виникло на підставі сервітуту. Таким чином, до правовідносин у даній справі спеціальні норми, що регулюють право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом застосуванню не підлягають.

Якщо відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України.

Аналогічний по суті висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15.05.2017 по справі № 734/387/15-ц, Верховним Судом у постановах від 16.01.2019 по справі № 243/7004/17-ц, від 10.04.2019 по справі № 608/1467/17, від 08.05.2019 по справі № 454/477/17, від 19.08.2019 по справі № 369/9681/17, від 16.10.2019 по справі № 243/9627/16-ц, від 23.10.2019 по справі № 766/12748/16-ц, від 15.01.2020 по справі №686/11782/17, від 21.02.2020 по справі № 210/3435/17.

Враховуючи характер спірних правовідносин та положення ч. 2 ст. 406 ЦК України, згідно якими сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, встановивши, що відповідач користувався спірною квартирою із згоди позивачки під час дії сервітуту, на час розгляду справи обставини, які були підставою для встановлення сервітуту, припинились, суд вважає, що право користування відповідачем чужою квартирою також припинилось і він має її звільнити.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині виселення відповідача зі спірного житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, щодо позовної вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі, суд вважає, то така вимога є передчасною, оскільки до звернення позивача з позовом до суду та прийняття судового рішення у вказаній справі правових підстав для зняття відповідача з реєстрації не було, а тому відсутні правові підстави для задоволення вказаної позовної вимоги.

Також суд вказує, що рішення суду по справі про задоволення позову про виселення після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,00 грн (вісімсот сорок гривень нуль копійок).

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справило або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.03.2021.

Суддя І. М. Шелест