23.03.2021
Справа № 642/1668/21
Провадження № 6/642/32/21
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2021 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

за участю секретаря Мотора В.В.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець МВДВС по Холодногірському та Новобаварському р-нах м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Ростовський Р.В. звернувся до суду із поданням в порядку ст. 441 ЦПК України про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що в його провадження на виконанні перебуває 75 виконавчих проваджень, об`єднані в одне, про стягнення з боржника «Харківський науково-дослідний інститут технології машинобудування», керівником якого є ОСОБА_1 , заборгованості на загальну суму 4 496 981,60 грн. 11.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Боржник ухиляється від виконання зобов`язання, будь-яких дій з його боку на його виконання не здійснено, ухиляється від явки на виклики державного виконавця, тому останній вважає, що потрібно вжити заходів та обмежити боржника у праві виїзду за кордон до належного виконання ним відповідного зобов`язання.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, в поданні просив здійснювати розгляд подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 441 ЦПК України, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, він підлягає доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, вказане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, також полягає в тому, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань в той час як має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Це будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Однак, з матеріалів подання не убачається, коли саме боржник був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі йому відомо про примусове виконання судового рішення, чи відомо йому про його права та обов`язки у виконавчому провадженні, чи була отримана боржником кореспонденція, у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення.

У порушення вимог законодавства державний виконавець ухилився від доведення тієї обставини, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов`язань, в той час як має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Суд не бере до уваги акти державного виконавця за фактом його виїзду за місцем проживання боржника на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, оскільки відсутнє підтвердження повідомлення боржника ОСОБА_1 про час, місце та дату проведення вищевказаних виконавчих дій.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Головуючий