Провадження № 2/127/4918/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Мельник В.В.,

з участю представника позивача - адвоката Вишаровської В.К.,

відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шикунової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей, в якому просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Через деякий час після розірвання шлюбу сторони намагалися поновити стосунки, однак їхні наміри не увінчалися успіхом. Від сумісного життя сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Після звільнення зі слідчого ізолятора відповідач запропонував позивачці проживати однією сім`єю, але вона відмовилася, оскільки попередньо вже намагалася проживати з ним заради дитини, але агресивна та зверхня поведінка колишнього чоловіка зводила нанівець всі намагання.

Коли позивач чітко повідомила відповідача про те, що не бажає жити з ним спільно, він почав маніпулювати дітьми, в першу чергу, «зомбуючи» старшого сина ОСОБА_4 . В присутності дітей відповідач ображав та принижував позивача, вдарив по голові, заявляв, що як жінка позивачка повинна його слухатися у всьому. Відповідач дає дитині великі суми коштів на дрібні витрати та постійно вводить його у коло спілкування зі своїми друзями. ОСОБА_5 неодноразово забирав сина для прогулянок, святкування днів народжень своїх друзів та друзів дитини, однак, порушуючи домовленості сторін, ввечері не приводив сина додому, залишав дитину ночувати в квартирі, що орендує та відмовлявся повідомити позивачці адресу де знаходиться дитина, в грубій формі заявляв, що сам вирішить коли ОСОБА_6 прийде додому і взагалі, де йому жити та з ким.

Щодо недостойної поведінки ОСОБА_1 позивач зверталася з відповідними скаргами до Вінницького відділу поліції.

Крім того, позивач мала намір разом з дітьми та мамою поїхати в гості до своєї старшої сестри та її сім`ї у м. Санкт-Петербург на святкування Різдва та Нового 2020 року, але відповідач відмовився надати дозвіл на вказану поїздку разом з дітьми, вимагаючи "переписати" на нього квартиру та автомобіль.

При обставинах, що склалися та для захисту прав та інтересів дітей, позивач звернулася до суду з позовними вимогами щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю.

По справі судом були вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 року було відкрито провадження у даній справі №127/33631/19, призначено підготовче засідання (т. 1 а.с. 49).

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2020 року витребувано від Служби у справах дітей Вінницької міської ради висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з матір`ю чи з батьком дітей, а також від Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області копії звернень (скарг) протягом 2019-2020 р.р. ОСОБА_2 до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області щодо неправомірних дій ОСОБА_1 ; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т. 1 а.с. 65-67).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2020 року клопотання позивача ОСОБА_2 про об`єднання в одне провадження даної цивільної справи та цивільної справи №127/8429/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей - залишено без задоволення (т. 1 а.с. 140).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бессараб Н.М. відмовлено (т. 2 а.с.147).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Вишаровська В.К. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві (т. 1 а.с. 1-4) та відповіді на відзив (т. 2 а.с. 1-9), просили позов задовольнити.

Крім того, позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що вона забезпечена житлом, працює та отримує достатній дохід, має належні умови для проживання та виховання дітей. За час спільного життя відповідач принижував, ображав позивачку в присутності дітей, проявляв агресію. Сторони спільно не проживали, не підтримували шлюбних стосунків протягом 2012-2015 років, але потім помирились і продовжували проживати як сім`я, разом їздили на відпочинок. Відповідач ОСОБА_1 перебував в слідчому ізоляторі з 22.07.2017 року по 20.06.2019 року, а 02.09.2019 року було винесено вирок. З моменту коли відповідач звільнився з місць позбавлення волі, позивач відмовилась відновити сімейні відносини і повідомила, що не бажає проживати разом із відповідачем, тому відповідач почав їй погрожувати, залякувати. Неодноразово ОСОБА_1 приходив в квартиру до дітей, але потім відмовлявся покидати квартиру і влаштовував конфлікти, псував речі, тому позивачка викликала поліцію. Старший син ОСОБА_4 близько двох місяців проживав із батьком ОСОБА_1 , але за цей час його успішність в школі погіршилась, дитина не дотримувалася режиму, припинила відвідувати гуртки. Позивач не заперечує, щоб діти спілкувались із батьком, будь-яких перешкод в цьому вона не чинить, однак вважає, що діти повинні проживати разом із мамою.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шикунова А.О. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 148-151).

Відповідач ОСОБА_1 суду пояснив, що в квітні 2010 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 . Подружні стосунки з позивачем ОСОБА_2 вони припинили у вересні 2019 року. Весь час він працював, матеріально забезпечував дружину і дітей, придбав нову квартиру по АДРЕСА_2 , яку оформив на ім`я позивача. В цій квартирі залишились проживати діти з матір`ю. Але він продовжував спілкування, майже кожного дня приходив до своїх синів, повністю матеріально забезпечував, оплачував відпочинок дружини і дітей, забирав дітей до себе, з приводу чого позивач не заперечувала. В кінці лютого 2020 року старший син сказав йому, що мама хоче вивезти його з братом в м. Київ для проживання, тому звернувся з окремим позовом про визначення місця проживання дітей з ним. В березні 2020 року він випадково дізнався, що ОСОБА_2 звернулась з даним позовом до суду про визначення місця проживання дітей із нею, хоча спору між ними з даного приводу ніколи не було. На даний час він також приймає участь у вихованні і матеріальному утриманні дітей, купує їм одяг, продукти, оплачує навчання та поїздки на відпочинок. Крім того, відповідач суду пояснив, що він матеріально забезпечений, працює за вільним графіком, має заощадження, орендує квартиру. Він любить дітей, вони сумують один за одним, якщо не бачаться.

В судовому засіданні була заслухана думка дитини - ОСОБА_3 у присутності представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. та у відсутність батьків і їх представників, який пояснив, що він любить обох батьків. На даний час він проживає з мамою та меншим братиком ОСОБА_7 і в подальшому бажає проживати з мамою та молодшим братом, оскільки мама буває частіше вдома, смачно готує, він дуже любить гратися з братом, навчати його. Також повідомив, що бувають випадки, коли він проживав з батьком і мама проти цього не заперечувала.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу свого віку не може висловити свою думку з приводу даного спору.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Остапець Н.М. в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує наданий виконавчим комітетом Вінницької міської ради висновок від 17.09.2020 року про доцільність визначення місця проживання дітей із матір`ю. Просила розглядати справу та ухвалити рішення у її відсутність.

Свідок ОСОБА_8 , яка є подругою та кумою позивачки, суду пояснила, що позивач чудова мати для своїх дітей, постійно займається вихованням та розвитком дітей, матеріальним забезпеченням. Позивач працює перекладачем в ОБСЄ, раніше працювала викладачем іноземної мови в приватній школі. Про ОСОБА_1 нічого не може сказати. Діти проживають з матір`ю, однак деякий час ОСОБА_4 проживав з батьком, оскільки це було бажання дитини. Зі слів позивачки свідку відомо, що між сторонами дуже складі відносини, що квартира по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. В 2016 році сторони проживали разом, на даний час вони проживають окремо. За час спільного проживання ОСОБА_1 забезпечував сім`ю матеріально, неодноразово возив сім`ю на відпочинок. Між сторонами існує конфлікт з тих підстав, що вони не можуть дійти згоди щодо визначення годин побачень з дітьми, однак ОСОБА_1 непоганий батько, він спілкується з дітьми, сплачує аліменти. ОСОБА_2 чудова мати, займається вихованням, доглядом і забезпеченням своїх дітей. ОСОБА_11 син ОСОБА_4 деякий час проживав з батьком, однак на даний час діти проживають з матір`ю. ОСОБА_4 дуже переживає, що батьки проживають окремо.

Свідок ОСОБА_12 , яка є класним керівником сина сторін - ОСОБА_13 , суду пояснила, що вона навчає ОСОБА_14 приблизно 3,5 роки. Коли ОСОБА_4 навчався у першому та другому класі, вона не володіла інформацією про батька, оскільки на батьківські збори приходила лише мама. Протягом цих років хлопчик гарно навчався, все було чудово. В подальшому, в кінці другого класу вона дізналася, що батько ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі. В третьому класі ОСОБА_4 почав «розпускати руки», його успішність знизилася. Потім батько приходив до школи, цікавився навчанням Сашка. Мати ОСОБА_15 пояснювала, що можливо на дитину впливають непорозуміння, які виникають між батьками. Також свідку відомо, що в березні місяці третього класу, тобто коли розпочалося дистанційне навчання, ОСОБА_4 перебував у батька, приблизно 1,5 місяці батько слідкував за навчанням ОСОБА_15 , але успішність ОСОБА_15 знизилася, а з середини квітня і до кінця травня батько найняв особу, щоб допомагала дитині у виконанні домашніх завдань. Останній місяць дитина спокійна, врівноважена, Сашко відмінник.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що ОСОБА_1 її син, а ОСОБА_2 невістка. Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей. У них не існує спору щодо визначення місця проживання дітей, оскільки її син ОСОБА_1 завжди надавав згоду на виїзд дітей за кордон матір`ю, а діти є заручниками з`ясування відносин між батьками. Зазначила, що обоє батьків хороші, гарно ставляться до дітей. ОСОБА_1 завжди піклувався про добробут сім`ї, забезпечував матеріально, возив на відпочинок, оплачував гуртки, купував все необхідне для школи. У вересні 2019 року ОСОБА_2 викликала поліцію, вигнала ОСОБА_1 з квартири, яку він купив. Онук ОСОБА_4 якийсь час жив із батьком, однак казав, що хоче жити і з батьком, і з мамою. ОСОБА_4 дуже переживав розрив батьків, він неодноразово казав, що бажає щоб батьки жили разом з ним та братиком. ОСОБА_2 налаштовувала дитину проти батька, вчиняла скандали, перешкоджала бачитись з батьком. Восени 2020 року ОСОБА_4 проживав разом з батьком, який повністю займався вихованням та утриманням дитини. Свідок пояснила, що ОСОБА_9 хороша мати, однак вважає, що діти повинні проживати з батьком, який спроможний їх виховувати та забезпечувати.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що ОСОБА_1 її молодший брат. Одразу після весілля ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом з мамою ОСОБА_9 . В подальшому вони проживали в квартирі по АДРЕСА_3 , яку продали та купили трикімнатну квартиру по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не п`є, не курить, гарний батько для дітей, оскільки він їх забезпечує, займається вихованням, належно сплачує аліменти на утримання дітей. Діти його люблять. ОСОБА_2 також гарна мати, вона любить дітей і гарно та відповідально до них ставиться. ОСОБА_18 матеріально забезпечений, тому навіть у період, коли він перебував у місцях позбавлення волі, він надавав ОСОБА_9 кошти на утримання сім`ї. Конфліктів між сторонами щодо місця проживання дітей ніколи не було, ОСОБА_18 завжди давав дозвіл на виїзд дітей за кордон. ОСОБА_9 неодноразово викликала працівників поліції до ОСОБА_1 , тому що не бажала щоб останній приходив в квартиру коли йому заманеться. Старший син ОСОБА_4 приблизно місяць проживав з батьком, а потім знову повернувся до матері.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що зі сторонами знайома приблизно 10 років, вони дружили сім`ями, спілкувались, відпочивали, останнього разу їздили разом на море у вересні 2019 року. Після повернення з моря у вересні 2019 року, сторони перестали проживати разом. Вони обоє хороші батьки, люблять своїх дітей.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що із сторонами знайомий приблизно п`ять років. ОСОБА_1 добрий та турботливий батько. У сторін спору щодо місця проживання дітей ніколи не було. ОСОБА_11 син ОСОБА_4 приблизно місяць проживав з батьком, а потім знову повернувся до матері.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що з ОСОБА_1 знайомий і дружить з 2014 року. ОСОБА_18 спокійний, нічого поганого про нього сказати не може. Знає, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 разом не проживають, діти живуть з матір`ю. ОСОБА_1 турботливий батько, він спілкується з дітьми, проводить з ними час, забезпечує їх матеріально. Йому невідомо про існування конфлікту між сторонами щодо місця проживання дітей.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що із сторонами знайомий давно, вони дружили, ходили в гості, разом відпочивали. Сторони мають двох дітей, обоє працюють, є хорошими батьками. На даний час сторони розійшлись, разом не проживають, конфліктували між собою, викликали поліцію. Вважає ОСОБА_1 відповідальним батьком, оскільки він багато часу приділяє дітям, забезпечує їх матеріально, купив для них квартиру, де на даний час ОСОБА_9 проживає разом з дітьми. Спору щодо місця проживання дітей у сторін не існує, оскільки деякий час старший син ОСОБА_4 проживав з батьком та ОСОБА_2 не заперечувала щодо цього. Крім того, ОСОБА_1 завжди давав дозвіл на виїзд дітей за кордон.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що він знайомий зі сторонами та їх дітьми, стосунки нормальні. ОСОБА_2 хороша мама, а ОСОБА_1 хороший батько, він забезпечує дітей. ОСОБА_11 син ОСОБА_4 деякий час проживав із батьком і ОСОБА_2 не заперечувала проти цього.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що з відповідачем знайомий близько 15 років, з позивачем знайомий близько 7 років. Раніше свідок був сусідом сім`ї сторін. ОСОБА_1 є гарним батьком, який постійно спілкується з дітьми, турбується про них, забезпечує матеріально. Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами не було, лише був один випадок, коли ОСОБА_1 розповідав йому, що ОСОБА_2 не давала йому бачити дітей.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що зі сторонами знайома, була у них на весіллі, стосунки нормальні. Сторін може охарактеризувати лише з позитивної сторони, оскільки вони обоє гарні батьки. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 завжди давав ОСОБА_9 дозвіл на виїзд дітей за кордон.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вислухавши думку дитини ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2010 року, який було між ними розірвано на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2012 року (т. 1 а.с. 12-13).

Сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та не заперечується сторонами по справі (т. 1 а.с. 8-9).

20.04.2018 року було нотаріально посвідчено заяву ОСОБА_1 про визнання батьківства відносно народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 сина ОСОБА_7 . У даній заяві також вказано, що батьки дитини у шлюбі не перебувають (т. 2 а.с. 80).

На підставі посвідченого 04.05.2018 року начальником ДУ «ВУВП (№1)» доручення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 23.05.2018 року були внесені зміни в актовий запис про народження сина ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 78-79).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2017 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира загальною площею 77,6 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 14).

Згідно довідки, виданої 10.01.2020 року ОСББ «Резиденція 114» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 48). Вказане також підтверджується довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (т. 1 а.с. 15).

Позивач ОСОБА_2 є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрована як фізична-особа-підприємець, отримує доходи та сплачує єдиний податок третьої групи, що підтверджується податковою декларацією за 2019 рік (т. 1 а.с. 16-17).

Згідно довідки ГУ ДПС у Вінницькій області від 26.12.2019 року ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року отримала дохід 70287,00 грн. (т. 1 а.с. 125).

Згідно медичної довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» серії 2ААЛ №645369 від 06.03.2020 року позивач ОСОБА_2 на обліку у психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою ніколи не зверталась, без психічних розладів (т. 1 а.с. 130).

Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії РРТ №279327, виданого 26.02.2020 року КП ВОНД «Соціотерапія» у ОСОБА_2 будь-які наркологічні протипоказання відсутні (т. 1 а.с. 130).

Позивач ОСОБА_2 неодноразово зверталася до поліції щодо конфліктів та непорозумінь із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , які мали місце 10.09.2019 року, 07.12.2019 року, 08.01.2020 року, 06.03.2020 року, 23.03.2020 року, 02.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 79-100, 126, 127, т. 2 а.с. 25-32, 71-77).

Відповідно до даних паспорта відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 з 19.12.2019 року (т. 1 а.с. 104).

Згідно довідки квартального комітету «Надія» №229 від 03.03.2020 року ОСОБА_1 в період з 2010 року по 2017 рік проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 160).

Згідно довідок ОСББ «Резиденція 114» №009 та №01 від 05.03.2020 року ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з червня по жовтень 2019 року. За час проживання зарекомендував себе з позитивного боку, заяв та скарг від сусідів на нього не надходило (т. 1 а.с. 159, 164).

Відповідач ОСОБА_1 фактично проживає в орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_6 , характеризується позитивно, що підтверджується договором оренди від 20.09.2019 року та довідкою ОСББ «Пироговський» №12 від 20.05.2020 року (т. 1 а.с. 170-172).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.06.2006 року та Витягу з Реєстру прав влансості на нерухоме майно від 22.09.2008 року ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень загальною площею 5061,2 кв.м. в АДРЕСА_7 (а.с. 21 т.1).

Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 06.03.2020 року ОСОБА_1 на диспансерному обліку КП ВОНД «Соціотерапія» не перебував та за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (т. 1 а.с. 152).

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» №29/1410 від 06.03.2020 року ОСОБА_1 за даними архіву лікарні станом на 05.03.2020 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався. Подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи (т. 1 а.с. 153).

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2019 року ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_8 . В подальшому, 05.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про зміну місця проживання на адресу: АДРЕСА_9 (т. 2 а.с. 15-17).

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року по справі №127/4490/18 ОСОБА_1 було визнано винуватим за ст. 121 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки (т. 2 а.с. 36-51).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 22.10.2004 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 30.01.2017 року була здійснена державна реєстрація припинення його підприємницької діяльності, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (т. 1 а.с. 19-24, 155).

Відповідач ОСОБА_1 працює на посаді менеджера в ТОВ «Зелений енергетичний ресурс» (т. 12 а.с. 22).

У зв`язку із запровадженням карантиних заходів, з 12.03.2020 року ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження зарплати (т. 2 а.с. 23).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вишара А.Ю. від 10.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №61740684 по виконанню судового наказу №127/4049/20, виданого 03.04.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (т. 2 а.с. 20-21).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 30.04.2020 року у ОСОБА_1 заборгованість відсутня, наявна переплата в сумі 729, 85 грн. (т. 2 а.с. 57).

20.04.2018 року, 12.10.2018 року ОСОБА_1 нотаріально посвідчував заяви про надання дозволів на тимчасові поїздки за кордон дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в супроводі їх матері ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 161-162).

Згідно довідки туристичної агенції «Gou-travel» ОСОБА_26 неодноразово замовляв та оплачував туристичні путівки для себе, ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 до Туреччини, Болгарії, Єгипту (т. 1 а.с. 158).

Відповідач ОСОБА_1 разом з синами ОСОБА_3 та ОСОБА_27 перебував на відпочинку в апарт-готелі «Аквапарадайз» за адресою: АДРЕСА_10 , з 28.07.2020 року по 02.08.2020 року (т. 2 а.с. 143).

На а.с. 35 т. 1 - довідка КЗ «НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №7» за №02-32/339 від 12.12.2019 року відповідно до якої ОСОБА_28 навчається в 3-Б класі. Протягом всього періоду навчання (з 01.09.2017 року і по даний час) мати постійно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням дитини, бере участь у вихованні. Протягом 2017-травня 2019 року батько дитини школу не відвідував. Лише на початку 2019-2020 навчального року класний керівник ОСОБА_12 познайомилася з батьком ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

На а.с. 154 т. 1 - довідка КЗ «НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №7» за №02-32/42 від 05.03.2020 року відповідно до якої ОСОБА_28 навчається в 3-Б класі. Протягом двох років (перший, другий класи) батько хлопчика заклад не відвідував. Лише на початку 2019-2020 навчального року (серпень 2019 року) класний керівник ОСОБА_12 познайомилась із батьком ОСОБА_4 - ОСОБА_1 . З серпня 2019 року і по даний час (2019/2020 навчальний рік) батько дитини ОСОБА_1 періодично забирає хлопчика після уроків, перевіряє виконання домашніх завдань, цікавиться навчанням і поведінкою дитини, про що свідчать підписи в щоденнику, бере участь у вихованні хлопчика.

Згідно довідки ДЮСШ «Патріот» №1/052020 від 23.05.2020 року ОСОБА_28 займається в хокейному клубі ДЮСШ «Патріот», регулярно відвідує тренування з 06.04.2019 року по теперішній час. Членські внески за дитину сплачуються вчасно, на тренування дитину приводила та забирала мати ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 55).

Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17.09.2020 року №01-00-011-52245, орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 156-158).

Питання надання відповідного висновку розглядалось 03.03.2020 року, 18.08.2020 року, 15.09.2020 року на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, на яких були заслухані пояснення матері дітей ОСОБА_2 , пояснення батька дітей ОСОБА_1 , з`ясована думка дитини ОСОБА_3 , розглянуто надані судом та сторонами документи.

На засіданні даної комісії ОСОБА_2 наполягала на визначенні місця проживання дітей з матір`ю, оскільки вони завжди проживали з нею, повідомила, що батько ОСОБА_5 не надає нотаріальної згоди на тимчасовий виїзд дітей за межі України. ОСОБА_2 стверджувала, що вона ніколи не перешкоджала батькові ОСОБА_29 у спілкуванні з дітьми, але існують конфлікти між батьками щодо їх виховання.

Батько дітей ОСОБА_5 на засіданні даної комісії повідомив, що спору щодо визначення місця проживання дітей немає, оскільки раніше вони проживали з матір`ю, але син ОСОБА_4 з власної згоди останнім часом проживає з ним, хоча часто ночує і у квартирі своєї матері. ОСОБА_5 просив прийняти рішення в інтересах дітей, щоб вони могли бачитися зі своїм батьком.

Дитина - ОСОБА_28 повідомив, що проживає періодично і з матір`ю, і з батьком, але: «з папою спокійніше, бо він навіть тоді, коли не зроблені уроки, дозволяє піти погуляти на вулицю, чи до мами». Хлопчик також повідомив, що хотів би проживати разом з меншим братиком ОСОБА_7 , який, коли підросте, може вирішувати, де проживати.

Надані ОСОБА_2 документи підтверджують, що вона може виховувати дітей.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.02.2020 року, комісією у складі працівників служби у справах дітей Вінницької міської ради встановлено, що в сім`ї матері ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 , створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Присутній під час бесіди ОСОБА_28 повідомив, що хотів би проживати з обома батьками, але, у разі вибору, із мамою.

Надані батьком ОСОБА_1 документи підтверджують, що він може виховувати дітей.

Згідно з відповіддю Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.03.2020 року № 01/07-315, у сім`ї матері дітей ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 та у сім`ї батька дітей ОСОБА_1 у АДРЕСА_4 , створені належні умови для проживання дітей, ознаки та чинники, що спричиняють складні життєві обставини, відсутні.

Звернувшись з даним позовом до суду, позивач ОСОБА_2 обґрунтовувала позовні вимоги тим, що з відповідачем існує спір щодо визначення місця проживання їх спільних малолітніх дітей, оскільки відповідач неодноразово забирав сина для прогулянок, святкування днів народжень своїх друзів та друзів дитини, однак, порушуючи домовленості сторін, ввечері не приводив сина додому, залишав дитину ночувати в квартирі, що орендує та відмовлявся повідомити позивачці адресу де знаходиться дитина, в грубій формі заявляв, що сам вирішить коли ОСОБА_6 прийде додому і взагалі, де йому жити та з ким. Крім того, відповідач в присутності дітей ображав та принижував позивача, вдарив по голові, заявляв, що як жінка позивачка повинна його слухатися у всьому. З приводу конфліктів з відповідачем, які мали місце за адресою проживання позивача та дітей, позивач зверталася з відповідними заявами та скаргами до Вінницького відділу поліції.

В свою чергу, заперечуючи заявлені позовні вимоги, надавши суду відзив на позовну заяву, а також в своїх особистих поясненнях в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позову та вказував, що між сторонами відсутній спір з приводу визначення місця проживання їх малолітніх дітей.

Разом з тим, в квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місяця проживання дітей з батьком ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, оскільки заперечення відповідача ОСОБА_1 щодо заявлених ОСОБА_2 позовних вимог у виді позову (предметом якого є визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_2 ), який подано до суду та звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місяця проживання дітей з батьком ОСОБА_1 , беззаперечно свідчить про наявність між сторонами спору про право, у розумінні положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами 3, 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з частинами першою та другою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частина перша, друга статті 161 СК України).

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року по справі №377/128/18 (провадження №61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей суд бере до уваги вік дітей: ОСОБА_4 10 років, а ОСОБА_7 2 роки, потребу малолітніх дітей у материнській турботі та догляді, що діти звикли до певного місця проживання та школи, обстановки та режиму дня, що дитина ОСОБА_4 виявив бажання проживати разом із мамою та молодшим братом, його прихильність та любов до обох батьків.

Також суд враховує надані сторонами докази про стан їх здоров`я, про їх матеріально-побутові умови проживання, фінансовий, матеріальний стан, надану свідками позитивну характеристику обох батьків, пояснення позивачки і відповідача про те, що вони обоє люблять своїх дітей, можливість сторін створити дітям умови для виховання і розвитку, виконання ними своїх батьківських обов`язків.

Разом з тим, суд враховує відносини, які існують між сторонами по справі, що позивач ОСОБА_2 неодноразово зверталася до поліції щодо конфліктів та непорозумінь із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , які мали місце 10.09.2019 року, 07.12.2019 року, 08.01.2020 року, 06.03.2020 року, 23.03.2020 року, 02.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно проживають малолітні діти разом із позивачкою; що сторони не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей; особу батька дітей - ОСОБА_1 , яка характеризується поряд з іншим, фактом притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину та призначення ОСОБА_1 згідно вироку суду від 02.09.2019 року покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки; що орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду належних доказів щодо наявності виняткових обставин, які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_2 .

З огляду на встановлені обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_30 з матір`ю ОСОБА_2 буде відповідати інтересам дітей на їх проживання та розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Тому з урахуванням встановлених обставин у справі та наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 грн. понесеного судового збору.

Керуючись ст. 29 ЦК України, ст.ст. 7, 141, 160, 161, 171 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, рішенням Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України», заява №2091/13; рішенням Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року, заява №31111/04, ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 грн. понесеного судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.03.2021 року.

Суддя: