КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розглядуцивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Дейка Єгора Анатолійовича на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту,

УСТАНОВИВ:

у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У березні 2021 року ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту, в якій остання просила визнати договір про споживчий кредит №0 від 12.07.2006 року недійсним, визнати договір купівлі-продажу майнових вимог між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» недійсним.

Разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої остання просила:

- зобов`язати ДП «СЕТАМ» припинити будь-які дії щодо реалізації шляхом проведення електронних торгів предмета іпотеки, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер лота - 469333 (уцінено лот №462031);

- зобов`язати Державну виконавчу службу Києво-Святошинського району Київської області зупинити виконавче провадження №29534973 та вчиняти будь-які дії, щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості до закінчення судового розгляду справи за зустрічним позовом.

В обґрунтування заяви зазначала, що 10 березня 2021 року на адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення від Державного підприємства «Сетам» щодо реалізації шляхом проведення електронних торгів предмета іпотеки, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ., реєстраційний № лота - 469333(уцінено лот № 462031). Заявник зазначає, що відповідачі за зустрічним позовом можуть в будь-який момент здійснити відчуження спірної нерухомості на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії щодо реалізації шляхом проведення електронних торгів предмета іпотеки, а саме: реєстраційний номер лота - 469333 (уцінено лот №462031); відомості про предмет іпотеки - Домоволодіння: житловий будинок, пл. 51,3 кв. м, з надвірними госп. будівлями та спорудами та земельна ділянка, пл. 0,25 га К/Н :01:003:0061 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ТОВ «ФК Інвест-Кредо» - Дейка Є.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги посилається на те, що ТОВ «ФК Інвест-Кредо» відповідно до умов договору від 06 лютого 2020 року про відступлення прав вимоги за договором кредиту №0 від 12.07.2006 року, є правонаступником первісного стягувача - ПАТ «Дельта Банк».

Обставини набуття апелянтом статусу правонаступника відповідачів ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» підтверджуються ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року у справі №760/12355/13-ц, якою замінено стягувача ПАТ «Дельта-Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК Інвест-Кредо» за виконавчими листами №2-3670/10 від 22.03.2011 року, виданих Солом`янським районним судом м. Києва на виконання заочного рішення від 01 листопада 2010 року у вказаній справі.

В провадженні Києво-Святошинського районного ВДВС ЦМУ Міністрества юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №29534973 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3670/10 виданого 22.03.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Урсиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 048,97 доларів США.

Постановою державного виконавця від 10.12.2020 року у вказаному виконавчому провадженні замінено стягувача на ТОВ «ФК Інвест-Кредо».

Державним підприємством «СЕТАМ» у відповідності з Порядком реалізації арештованого майна виставлено на реалізацію Лот №462031 щодо реалізації предмету іпотеки: Домоволодіння: житловий будинок, пл. 51,3 кв.м., з надвірними госп. будівлями та спорудами та земельна ділянка пл. 0,25 га кадастровий номер :01:003:0061, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , майна, яке належить відповідачу ОСОБА_1 . Торги були призначені на 15.02.2021 року, однак, у зв`язку із відсутністю зареєстрованих осіб дані торги не відбулись.

Повторні торги були призначені на 31.03.2021 року, однак вони були зупинені на підставі оскаржуваної ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що оскаржуваною ухвалою зупинено виконання судового рішення по іншій цивільній справі № 2-3670/10, в якій судове рішення набрало законної сили та підлягало примусовому виконанню у визначений законом спосіб, тому просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Сторони даної справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник представник ТОВ «ФК Інвест-Кредо» - Дейка Є.А. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші сторони даної справи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду даної справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України, право на оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 55 000,00 доларів США, строком до 12 липня 2021 року, зі встановленням процентної ставки за користування кредитом у розмірі 11,80 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язання 12 липня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 22829, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився перед позивачем відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору.

01 листопада 2010 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення по цивільній справі №2-3670/10, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 048, 97 долари США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 13 травня 2010 року становить 246 091, 08 грн., державне мито у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн., а всього 247 911,08 грн.

13 лютого 2013 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва замінено сторону у виконавчому провадженні ВП № 29534973 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3670/10 від 22 березня 2011 року, а саме Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» замінено на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» за виконавчими листами № 2-3670/10 від 22.03.2011 виданих Солом`янським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення від 01.11.2010 у справі № 2-3670/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Встановлено також, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 760/15696/14-ц позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитними зобов`язаннями у розмірі 332 681, 28 грн.

В подальшому, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року в цивільній справі №760/15696/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту до свого провадження.

З матеріалів справи також вбачається, що в порядку виконання виконавчого листа №2-3670/10 від 22.03.2011 року Державним підприємством «СЕТАМ» у відповідності з порядком реалізації арештованого майна виставлено на реалізацію Лот № 462031 щодо реалізації предмету іпотеки: домоволодіння: житловий будинок, пл. 51,3 кв. м., з надвірними госп. будівлями та спорудами та земельна ділянка, пл. 0,25 га кадастровий номер :01:003:0061 розташований за адресою: АДРЕСА_1 , майна яке належить ОСОБА_1 .

Торги було призначено на 15 лютого 2021 року, однак в зв`язку з відсутністю зареєстрованих осіб дані торги не відбулись, що підтверджується відповідним протоколом (а.с.57).

Повторні торги щодо реалізації арештованого майна були зупинені ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 14 квітня 2021 року № ЗВП 29534973 згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 по справі 760/15696/14-ц (а.с.56).

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову у справі №760/15696/14/ц ОСОБА_1 посилалась на те, що спір між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вирішено не було.

В той же час, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить з метою забезпечення зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору у цивільній справі № 760/15696/14-ц зупинити проведення прилюдних торгів на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій цивільній справі № №2-3670/10.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилково висновку про її задоволення.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не з`ясував співмірність видів забезпечення позову, які просив застосувати позивач за зустрічним позовом, позовним вимогам, не дослідив, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, належним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

Також суд першої інстанції не врахував, що при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Таким чином ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Щодо заявленої вимоги в апеляційній скарзі стягнення судового збору судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне, що згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки розгляд справи не закінчено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Питання про усі судові витрати по справі, у тому числі і витрати пов`язані зі сплатою судового збору, має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору за правилами, встановленими ст. 141 ЦПК України.

З огляду на наведене питання про розподіл судових витрат є передчасним, а тому вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Інвест-Кредо» судового збору за подачу апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» - Дейка Єгора Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредитувідмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 липня 2021 року.

Суддя - доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко