Справа № 201/7989/21
Провадження № 2-з/201/184/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 липня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Дніпрі ради, Управління-служба у справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 08.09.2020р. відкрито провадження у справі, призначене проведення підготовчого засідання.

08.10.2020р. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з батьком, визначивши третьою особою Управління-служба у справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати від 21.10.2020р., зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 21.10.2020р. за клопотанням позивачки залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління службу у справах дітей Шевченківської районної в місті Дніпрі ради.

16.06.2021р. ОСОБА_1 (під час перебування судді у черговій щорічній відпустці) подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 неділю через неділю з 10:00 години четверга по 10:00 години четверга наступної неділі за місцем проживання матері, починаючи з четверга, що є найближчим після винесення судом ухвали про забезпечення позову, а також зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити перебування дитини ОСОБА_3 неділю через неділю з 10:00 години четверга по 10:00 години четверга наступної неділі разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання, починаючи з четверга, що є найближчим після винесення судом ухвали про забезпечення позову.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що за останньою домовленістю між нею та відповідачем по справі та відповідно до укладеного між ними договору від 30.04.2021р., їх донька проживає по черзі у кожного з батьків (тиждень через тиждень).

03.06.2021р. закінчився тиждень проживання доньки у батька та ОСОБА_2 зобов`язаний був передати позивачці Єлизавету для проживання з нею. Проте, як зазначає позивачка, відповідач дитину не віддав, наголосив на тому, що доньку не віддасть до ухвалення рішення судом. Позивачка дізналася, що донька знаходиться у батьків колишнього чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 . О п`ятниці 04.06.2021р. вона приїхала за вказаною адресою щоб побачити дитину і забрати. Проте батьки колишнього чоловіка не дозволили увійти до квартири і побачити дитину. ОСОБА_1 викликала поліцію. Поки чекала поліцію, приїхав її колишній чоловік і так само не дозволив побачитися з донькою, відмовився передавати дитину.

Заявниця зазначає, що поки триває судовий розгляд донька страждає через втрату зв`язку з матір`ю, завдається значна шкода її психічному здоров`ю. Відповідач умисно переховує дитину, позивачка не може дізнатись про стан її здоров`я та спілкуватись з нею. З метою усунення загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про визначення місця проживання доньки з нею, звернулася до суду з даною заявою про забезпечення позову шляхом встановлення часу перебування дитини з матір`ю. У разі позитивного вирішення позовних вимог виконання рішення може стати неможливим через небажання дитини проживати разом з матір`ю, оскільки ймовірними що батько і члени його родини впливають на дитину і налаштовують проти матері.

З огляду на вищезазначене, такий вид забезпечення позову як зобов`язання відповідача забезпечувати перебування дитини у матері неділю через неділю з 10:00 години четверга по 10:00 години четверга наступної неділі вважає співмірним із заявленими позовними вимогами, повністю їм відповідають та не може вважатися вирішенням спору по суті, оскільки не охоплює усієї маси конфліктних та спірних питань, що виникли між сторонами, а спрямований виключно на забезпечення найкращих інтересів дитини.

Також ОСОБА_1 вважає за необхідне наголосити на тому, що саме обраний нею вид забезпечення позову дозволить їй підтримувати психологічний контакт з дитиною, надасть можливість їм спілкуватись, що безумовно відповідає інтересам дитини, оскільки без цього в подальшому буде дуже важко виконати можливе позитивне рішення суду та повернути дитину на проживання з матір`ю.

Враховуючи зазначене вище, з метою забезпечення виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом встановлення перебування дитини з матір`ю неділю через неділю з 10:00 години четверга по 10:00 години четверга наступної неділі.

Просила розглядати заяву у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України протягом двох дів з дня її надходження до суду.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Статті 157-159 СК України регламентують порядок вирішення батьками питань щодо виховання дитини. Зокрема, питання виховання дитини вирішуються в основному батьками спільно. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України).

За наявності між батьками дитини спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується органом опіки та піклування (ст. 158 СК України) або судом ( ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Крім цього, згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема. Якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, зі змісту ст.ст. 158-159 СК України слід зробити висновок, що способи участі одного з батьків у вихованні дитини визначаються органом опіки та піклування за заявою того з батьків, хто бажає такі способи встановити чи судом - шляхом пред`явлення відповідного позову.

В свою чергу, вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом встановлення часу перебування дитини разом матір`ю та зобов`язання відповідача забезпечити таке перебування (тобто заявлено вимоги про надання позивачці можливість спілкуватися із дитиною), за своїм змістом є нічим іншим як зверненням до суду з вимогами щодо визначення способів її участі у вихованні неповнолітньої дитини, яке відповідно до вимог ст. 159 СК України є самостійним способом захисту порушеного права й може бути оформлено лише шляхом пред`явлення відповідного позову, а не шляхом звернення з заявою про забезпечення позову у такий спосіб її позову в іншій справі (про визначення місця проживання дитини, що перебуває на розгляді суду).

Тому, у задоволенні заяви про забезпеченні позову відповідачеві слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149,150, 151,153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивачці ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Дніпрі ради, Управління-служба у справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова