КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Провадження №22-ц/824/9070/2021 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивачказвернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом посилаючись на те, що 31 серпня 2018 року вступила на перший курс денного відділення Приватного університету «Англо-американський університет», термін закінчення навчального закладу - 30 серпня 2021 року. Університет знаходиться на території Чеської республіки в місті Прага. 18 березня 2013 року шлюб між батьками позивачки розірвано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова. Позивачка доходів немає, оскільки навчається на стаціонарній формі. Зазначає, що відповідач не здійснює надання будь-якої матеріальної допомоги з мотивів досягнення донькою повноліття.

На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 17419 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 17419 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, тобто з 08 липня 2020 року по 30 серпня 2021 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, а саме судом не було враховано, що позовні вимоги визнавались лише частково за умови доведення факту найму позивачкою житла на території Чеської республіки, починаючи з 30 червня 2020 року і по даний час. З метою підтвердження вказаної обставини, в суді першої інстанції заявлялось клопотання про витребування доказів, а саме договору оренди житла, інформації щодо перетин позивачкою державного кордону. Також скаржник просив суд першої інстанції врахувати й ту обставину, що у 2020 року в Чеській республіці було введено карантин.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про визнання позову у повному обсязі, що призвело до порушення судом норм процесуального права.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції в разі підтвердження факту непостійного перебування ОСОБА_2 на території Чеської Республіки на протязі усього часу з моменту подання позовної заяви і по даний час, рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на проживання на території Чеської Республіки та інших супутніх витрат скасувати, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та не може бути скасовано з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Окрім того, ОСОБА_2 у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що карантинні обмеження та режим дистанційного навчання є тимчасовими обставинами та не впливають на розрахунок розміру аліментів. Так, з березня 2020 року навчання було переведено в дистанційний режим, а з травня 2021 року карантин було послаблено та відновлено навчання за очною (денною) формою.

Щодо твердження відповідача про те, що наявність чи відсутність договорів оренди житла є істотною обставиною при розрахунку аліментів, то станом на день подання апеляційної скарги позивачка проживає в Чеській Республіці, вартість оренди житла становить 9000 чеських крон на місяць, що підтверджується договором оренди житла.

На підставі викладеного у відзиві, ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Одночасно з поданням відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить суд долучити до справи договір оренди житла, який підписаний позивачкою 18 травня 2021 року та квитанцію про сплату коштів за оренду житла.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З урахуванням наведеного судом апеляційної інстанції не можуть бути враховані надані ОСОБА_2 нові докази, які не були та не могли бути відомі суду першої інстанції на час розгляду справи й, відповідно, не досліджувались судом першої інстанції.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів, справу було призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 було подано одночасно дві апеляційні скарги ідентичні за своїм змістом, тому суд апеляційної інстанції вважає їх одним процесуальним документом та розглядатиме як одну апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з урахуванням наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що батьки позивачки: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 березня 2013 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова.

В шлюбі народилося 2 доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні.

Позивачка навчається у Приватному університеті «Англо-американський університет», термін закінчення навчального закладу - 30 серпня 2021 року.

Університет знаходиться на території Чеської Республіки в місті Прага, що підтверджується довідкою Приватного університету «Англо-американський університет» від 13 грудня 2019 року, переклад якої нотаріально завірено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко С.В.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також, що відповідач може надавати допомогу повнолітній доньці, і з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання доньки і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, вважає заявлений позивачкою розмір аліментів 17419 грн. є обґрунтованим.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується повною мірою з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на доньку, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню доньку).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції визнав позовні вимоги, а також ту обставину, що він як батько усвідомлює свій обов`язок щодо утримання дітей та не має будь-яких заперечень щодо фінансування частини витрат доньки, які зазначені в позові. При цьому, просив суд першої інстанції з`ясувати доведеність заявлених позивачкою витрат, що пов`язані з проживанням в Чеській Республіці.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою на підтвердження понесених витрат на проживання в Чеській Республіці було надано копію договору суборенди від 31 січня 2019 року, строк дії якого з 31 січня 2019 року по 31 травня 2019 року.

Однак, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наданому доказу та не врахував, що станом на день пред`явлення позову позивачка не несе витрат на оренду житла в Чеській республіці, що суттєво впливає при визначенні судом розміру аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Таким чином. суд апеляційної інстанції вважає доцільним зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання до 7036 грн., тобто з вирахуванням витрат які мали би нести батько та мати в рівних частках на проживання доньки в Чеській Республіці за умови відсутності карантинних обмежень.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до незгоди скаржника з висновками суду стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки наданих суду першої інстанції доказів.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленим; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинами справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів, стягнувши з відповідача щомісячно аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі 7036 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, тобто з 08 липня 2020 року по 30 серпня 2021 року, але не більше ніж до досягнення позивачкою 23-річного віку.

Керуючись ст.ст. 82, 367, 369, 374, 376 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року у даній справі змінити в частині визначення розміру аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 7036 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, тобто з 08 липня 2020 року по 30 серпня 2021 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: