СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________ _____________________________________
Провадження №2/760/1708/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

19 березня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

ІІ. Описова частина

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 48160 гривень.

Позивачка, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що після розірвання шлюбу згідно з рішенням суду від 14.02.2005 їх спільний син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні.

Позивачка вказує, що Відповідач сплачує на її користь аліменти в мінімальному розмірі згідно з рішенням суду, зазначених сум, очевидно, не вистачає на всі потреби.

Разом з тим, як зазначає Позивачка, помітивши захоплення сина і певні здібності у сфері інформаційних технологій, з метою подальшого розвитку, нею було запропоновано навчання в Київському кооперативному коледжі бізнесу і права з метою отримання кваліфікованих знань в сфері комп`ютерних технологій. З 01 вересня 2018 року ОСОБА_3 навчається у вказаному коледжі за Договором №040/18 від 01.09.2018, і загальна вартість навчання за договором становить 48160 гривень, які Позивачка просить стягнути з Відповідача в якості додаткових витрат на утримання дитини.

У судовому засіданні Позивачка позов підтримала. Зазначила, що близько 35 тисяч гривень вже сплатила за навчання ОСОБА_3 , в той час як Відповідач відмовляється брати участь в оплаті навчання сина.

Відповідач проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що витрати на професійне навчання не можна вважати додатковими витратами на утримання дитини в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2005 був розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Встановлено також, що від зазначеного шлюбу Сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд в постанові від 26.08.2020 по справі № 336/1488/19 звернув увагу на те, що визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини в Коледжі необхідним є внесення відповідної оплати, загальний розмір якої згідно з Договором №040/18 від 01.09.2018 становить 48160 гривень.

В той же час Позивачкою не доведено суду того факту, що неповнолітній ОСОБА_3 має особливі здібності у сфері комп`ютерних технологій.

У вказаній вище постанові від 26.08.2020 Верховний Суд зауважив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Відтак, позов слід визнати необгрунтованим та у його задоволенні відмовити.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на державу.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: