Справа № 404/778/20
Номер провадження 2/404/207/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої ДТП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , 07.09.2017 о 15.00 год, керуючи транспортним засобом Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Волкова 11, здійснив зіткнення з транспортним засобом Honda Civic державний номері НОМЕР_3 , який належить позивачу ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та зупинився перед пішохідним переходом. Внаслідок ДТП автомобіль Honda Civic державний номері НОМЕР_3 , отримав значні механічні ушкодження, які призвели до необхідності вкладення значних коштів які не були покриті страховою виплатою. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда 17.11.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбачення ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі 340 грн. Страховою компанією відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 100 000 грн, якої було не достатньо для ремонту пошкодженого авто, ринкова вартість якого становить 285706,56 грн, тому різниця невиплачених коштів складає 185706,56 грн. Дані розрахунки підтверджуються звітом №17-097 від 19.09.2017 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 . Крім того, позивачу завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 40 000 грн. Просить стягнути з відповідача 185706,56 грн матеріальної шкоди, 40 000 грн моральної шкоди, судовий збір та 2000 грн сплачених за звіт.

Відповідач подав відзив, в якому позов не визнав, обґрунтовуючи наступним. Позивач посилається на звіт № 17-097 від 19.09.2017 про експерту оцінку колісного транспортного засобу. Під час проведення огляду автомобіля був присутній лише позивач, що позбавило можливості відповідача висловити думку про правильність висновків спеціаліста, неможливості перевірити твердження суб`єкта оцінки про необхідність заміні тих чи інших запчастин автомобіля та недотримання встановлених ЦПК гарантій правильності висновку, що робить звіт про оцінку недостовірним доказом. Відповідно до вказаного звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 322015,77 грн, а ринкова вартість - складає 285706,56 грн. Позивач просить стягнути з відповідача ринкову вартість транспортного засобу, через те, що згідно наданого висновку вартість ремонту нібито перевищує ринкову вартість транспортного засобу, тобто автомобіль фактично знищений. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що автомобіль на даний час не відновлений через недостатність страхового відшкодування та знаходиться в первісному стану після ДТП. Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленої в п. 14 Постанови Пленуму «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013: «Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювана шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.» Вказане є підставою для подання зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_2 , 17.08.2020, подав зустрічний позов, в обґрунтування зазначив, що первісний позивач просить стягнути з нього 185706,56 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. При цьому, на обґрунтування вказаної суми посилається на звіт № 17-097 про експерту оцінку колісного транспортного засобу від 19.09.2017. Відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 322015,77 грн, а ринкова вартість транспортного засобу складає 285706,56 грн. Страховою компанією первісному позивачу відшкодовано 100000 грн. Таким чином, первісний позивач просить стягнути з нього ринкову вартість транспортного засобу, через те, що згідно наданого висновку вартість ремонту нібито перевищує ринкову вартість транспортного засобу - тобто автомобіль фактично знищений. Як вбачається зі змісту позовної заяви, автомобіль на даний час не відновлений через недостатність страхового відшкодування та знаходиться в первісному стану після ДТП. В зв`язку з цим просить ухвалити рішення, про передачу залишків колісного транспортного засобу Honda Civic державний номері НОМЕР_3 ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 - адвокат Пільгуй О., в порядку ч. 5 ст. 174 ЦПК України, подав додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, а саме, з урахуванням того, що в судовому засіданні 16.03.2021 стало відомо, що на даний час вже проведений відновлювальний ремонт та автомобіль повністю відремонтований після ДТП. ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ринкову вартість транспортного засобу, через те, що згідно наданого висновку вартість ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ, тобто автомобіль фізично знищений. При цьому, як вбачалось зі змісту позовної заяви, автомобіль на час подання позову був не відновлений та знаходився в первісному стану після ДТП. З урахуванням вказаного подавався зустрічний позов про передачу відповідачу залишків автомобіля після відшкодування збитків. Позивач, провівши відновлювальний ремонт автомобіля, не погодився з тим, що його автомобіль фізично знищений та, відповідно, не бажає передавати автомобіль відповідачу після відшкодування збитків, про що також свідчить не визнання представником позивача зустрічного позову. З урахуванням вказаного в судовому засіданні наголошувалось на тому, що на відшкодування шкоди може бути стягнуто лише 80 787,73 гривні. Тобто, розмір матеріального збитку мінус ринкова вартість транспортного засобу, з урахуванням ушкоджень та мінус виплачене страхове відшкодування: 285706,56 - 104918,83 - 100000 = 80787,73. Вказана позиція ґрунтується на сталій судовій практиці Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 24.01.2019 року у справі № 761/16292/15-ц, провадження № 61-32403св18, зазначив: що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Встановивши, що позивач відремонтував пошкоджений автомобіль, тобто залишив його собі, і не бажає його передавати ні відповідачу, ні страховій компанії, відповідно не погодився з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до пошкодження і його вартістю після пошкодження.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Москаленко Ю.В. первісний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Позивач пояснила, що вона придбала автомобіль 07.09 .2017, та в той же день потрапила у ДТП, чим їй завдана моральна шкода. Зустрічний позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити. На даний час автомобіль відремонтований.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Пільгуй О. в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали. Підтримали зустрічний позов. З урахуванням того, що в судовому засіданні 16.03.2021 стало відомо про те, що автомобіль відремонтований, вважають, що в разі задоволення первісного позову, стягненню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до пошкодження і його вартістю після пошкодження, що становить 80787,73 грн. Вважають, що взагалі позов не доведений, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є власником автомобіля. Крім того, відсутні докази завдання моральної шкоди. Просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 07.09.2017 о 15.00 год, керуючи транспортним засобом Ford Transit державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кропивницькому по вул. Волкова 11, здійснив зіткнення з транспортним засобом Honda Civic державний номері НОМЕР_3 , який належить позивачу ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та зупинився перед пішохідним переходом. Внаслідок ДТП автомобіль Honda Civic державний номері НОМЕР_3 , отримав значні механічні ушкодження, які призвели до необхідності вкладення значних коштів які не були покриті страховою виплатою. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда 17.11.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбачення ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі 340 грн. Страховою компанією відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Звітом №17-097 від 19.09.2017 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Civic державний номері НОМЕР_3 складає 322015,77 грн. Ринкова вартість представленого колісного транспортного засобу на момент ушкодження складає - 285706,56 грн, матеріальний збиток нанесений власнику даного КТЗ дорівнює його ринковій вартості визначеній на момент ДТП і складає 285706,56 грн. Ринкова вартість даного колісного транспортного засобу з урахуванням ушкоджень складає 104 918,83 грн.

За змістом статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди».

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 30.3 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Позивач та його представник, посилаючись на загальні норми відшкодування шкоди, вважають, що з відповідача необхідно стягнути різницю між страховою виплатою в розмірі 100 000 грн та ринковою вартістю автомобіля - 285 706,56 грн, а саме 185 706,56 грн.

Враховуючи положення п. 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з таким твердженням погодитися не можна, оскільки зі звіту №17-097 від 19.09.2017 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , вбачається, що транспортний засіб фізично знищений, його ремонт економічно необґрунтований, так як витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди».

В судовому засіданні встановлено, що власник не погодився з визнанням транспортного засобу фізично знищеним та відремонтував його.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 13 червня 2019 року у справі № 461/10942/15, провадження № 61-16909св18, зазначив, що відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди.

Позивач відремонтувала пошкоджений автомобіль, тобто залишила його собі, і не бажає його передавати, відповідно не погодилась з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, тому їй має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до пошкодження і його вартістю після пошкодження, а саме: 285706,56 - 104918,83 - 100000 = 80787,73 грн.

Також на користь позивача підлягають стягненню витрати за експертну оцінку КТЗ в розмірі 2000 грн, які підтверджені рахунковою квитанцією № 364447 від 19.09.2017.

Крім того, позивач просить відшкодувати моральну шкоду, в розмірі 40 000 грн.

Відповідач заперечив, мотивуючи тим, що вимоги не обґрунтовані в позові та відсутні докази того, що позивач є власником автомобіля.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від:

1) характеру правопорушення;

2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації;

3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування;

4) інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні доведено, що з вини відповідача заподіяна шкода майну позивача.

В матеріалах справи міститься фототаблиця із пошкодженим автомобілем, де є фотокопія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Внаслідок дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних переживаннях та муках, занепокоєності за те що сталося ДТП, внаслідок якої пошкоджено належне її майно. Зазначені події внесли незручності та потребували додаткових зусиль для організації її життя, оскільки звичайний ритм життя був порушений. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ДТП сталася у день придбання автомобіля 07.09.2017.

Такий аргумент відповідача, як недоведеність моральної шкоди не є підставою для відмови у позові, оскільки на час розгляду спору законодавцем не затверджено жодної єдиної методики визначення розміру завданої моральної шкоди, яка б мала загальне обов`язкове значення. Тому розмір відшкодування моральної шкоди має визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням особливостей конкретного правопорушення.

Узагальнюючи вимоги закону, рекомендації Пленуму ВСУ, можна виділити критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого (неістотні, істотні).

Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має становити 25 000 грн.

Зустрічний позов задоволенню не підлягає, оскільки власник транспортного засобу не вважає його фізично знищеним та відремонтувала його. Вирішуючи первісний позов, суд виходив з положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і стягнув різницю між вартістю транспортного засобу до пошкодження і його вартістю після пошкодження, за мінусом страхового відшкодування. Тому вимоги про передачу залишків автомобіля задоволенню не підлягають.

На користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1800 грн.

На підставі ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 23 ЦК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у відшкодування матеріальної шкоди 82 787,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у відшкодування моральної шкоди 25 000 моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 1800 судового збору.

У задоволенні вимог про стягнення у відшкодування матеріальної шкоди - 102918,83 грн та у відшкодування моральної шкоди 15 000 грн - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої ДТП -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 05.07.2021.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда