Провадження № 2/752/1457/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Шрамко А.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» - Вітрука М.А.

розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова фінансова група «Глєбов і партнери», третя особа філія комунального підприємства «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо про стягнення страхового відшкодування,-

встановив:

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті до ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери», третя особа філія КП «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо.

24.09.2019 року суддею Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. постановлено ухвалу про направлення матеріалів справи за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

03.01.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

29.07.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено про те, що вона є спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який працював на посаді водія тролейбуса р.н. 1112 Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо КП «Київпастранс» та був застрахований відповідно до договору про закупівлю послуг з обов`язкового особистого страхування водіїв та кондукторів (контролерів-касирів) від нещасних випадків на транспорті № 1/OHБ/17.53.17-14 від 27.01.2017 року, який укладений між ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» та КП «Київпастранс».

08.08.2017 року з ОСОБА_2 стався нещасний випадок на виробництві в результаті чого він загинув.

За фактом нещасного випадку проведено службове розслідування за результатами якого складено Акт № 2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 02.08.2018 року (форми Н-1).

Обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2018 року, який набрав законної сили 28.11.2018 року.

За фактом настання страхового випадку, звернулася до ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи.

Однак, суму страхового відшкодування не виплачено, у зв`язку з чим просила стягнути з ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» на її користь 148 658, 31 грн., з яких: 102 000, 00 грн. - страхове відшкодування; 9 309, 62 грн. - інфляційне збільшення боргу; 2 909, 00 грн. - 3 % річних; 34 439, 69 грн. - пеня та судові витрати.

22.01.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

05.03.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив.

05.04.2021 року відповідачем ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» надіслано заперечення.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити.

Пдедставник відповідача ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» заперечував проти позову, просив його залишити без задоволення.

Третя особа філія КП «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

Врахувавши думку позивачки та представника відповідача, дослідивши заяви по суті справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював в Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо КП «Київпастранс» (а.с. 46).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом (а.с. 16-21, 22-29).

Як видно зі змісту висновку комісії, що викладений в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 02.08.2018 року, нещасний випадок з водієм тролейбуса Куренівського ТРЕД ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, відповідно до п.п. 1 п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року. Особи, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку: ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з перевищенням максимальної швидкості, під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого автомобіля або безпечного і завчасного об`їзду перешкоди, а продовжив рух далі. Перед виконанням маневру перестроювання у третю смугу з метою об`їзду тролейбуса ОСОБА_3 не впевнився в безпеці даного маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Порушено: п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.3 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Члени комісії зі спеціального розслідування мали зустріч з членами сім`ї потерпілого з метою розгляду питань щодо розв`язання соціальних проблем, які виникли внаслідок нещасного випадку, та пояснили їх права в зв`язку з настанням нещасного випадку згідно чинного законодавства України.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2018 року, який набрав законної сили 28.11.2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року; цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено повністю - стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 153 133, 90 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 був застрахований відповідно до договору про закупівлю послуг з обов`язкового особистого страхування водіїв та кондукторів (контролерів-касирів) від нещасних випадків на транспорті № 1/OHБ/17.53.17-14 від 27.01.2017 року, який укладений між ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» та КП «Київпастранс», а відтак, вона як спадкоємиця ОСОБА_2 має право на отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери» та стягнення штрафних санкцій у зв`язку з простроченням виконання останнім зобов`язання щодо своєчасної виплати страхового відшкодування.

Однак, як видно зі змісту п.п. 16.1.7. п. 16.1. р. 16 договору про закупівлю послуг з обов`язкового особистого страхування водіїв та кондукторів (контролерів-касирів) від нещасних випадків на транспорті № 1/OHБ/17.53.17-14 від 27.01.2017 року, підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є отримання вигодо набувачем (спадкоємцем) у повному обсязі відшкодування збитків від особи, винної у їх заподіянні.

Так, ОСОБА_1 отримано завданні збитки за рахунок ОСОБА_3 , тобто особи, яка винна у їх заподіянні, що підтверджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2018 року, який набрав законної сили 28.11.2018 року, а відтак підстави для виплати страхового відшкодування відсутні.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті до ПрАТ «СФГ «Глєбов і партнери», третя особа філія КП «Київпастранс» Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо, не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про страхування», ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 265, 268, 273, 274-279, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до приватного оаціонерного товариства «Страхова фінансова група «Глєбов і партнери», третя особа філія комунального підприємства «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо про стягнення страхового відшкодування, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або ж через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк