Справа № 626/2247/20
Провадження № 2/626/67/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2021 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.

за участю секретаря Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" про визнання незаконним та скасування наказу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Укргазвидобування" в особі філії БУ "Укрбургаз" про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що працює на посаді старшого інженера відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування". Наказом в.о. директора БУ "Укрбургаз" ОСОБА_2 № 715 від 08.07.2020 року йому було оголошено догану за неякісну підготовку документації на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5, без врахування складських залишків по предмету закупівлі , чим порушив вимоги п 3.1.1, п.3.1.2, п.3.1.3 , п.3.1.3.1 Регламенту взаємодії структурних підрозділів АТ "Укргазвидобування" під час закупівель товарів, робіт та послуг, який введений в дію наказом АТ "Укргазвидобування" від 30.12.2019 №940, п.1.4 посадової інструкції старшого інженера відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз" затвердженої директором філії БУ "Укрбургаз" від 03.12.2018 року.

З винесеним наказом позивач категорично не згоден, посилаючись на те, що факт порушення ним трудової дисципліни належним чином не доведено. Крім того, письмові пояснення у позивача були відібрані 17.03.2020 року, що і було днем виявлення проступку, а дисциплінарне стягнення застосовано, всупереч вимог ст.148 КЗпП України, після спливу одного місяця, наказом №715 від 08.07.2020 року. Також в наказі не зазначені фактичні обставини, що стали підставою для застосування дисциплінарного стягнення та конкретні факти допущеного невиконання або неналежного виконання покладених трудових обов`язків. Підготовку документації на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних позивач виконував під керівництвом відповідальної особи менеджера з вишкобудування ОСОБА_3 , який перевіряв, візував та погодив проект договору 10.01.2020 року, після чого проект договору пройшов процедуру узгодження у структурних підрозділах підприємства. Проект договору на закупівлю сервісних послуг готувався позивачем за вказівкою начальника відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз" ОСОБА_4 на виконання рішення виробничої наради.

З цих підстав ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора БУ "Укрбургаз" Сушинського І.І. № 715 від 08.07.2020 року.

В судовому засіданні представники позивача Жигилій П.В., позивач ОСОБА_1 просили позов задовольнити повністю, враховуючи обставини, викладені в позовній заяві та їх пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягала на відмові у задоволенні позову, крім того направляла клопотання про залишення його без розгляду через неявку позивача в судове засідання без поважних причин . До суду було направлено відзив на позовну заяву, письмові пояснення. У своєму виступі зазначила, що ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності без порушення строків притягнення до відповідальності та у відповідності до норм КЗпП України.

Заслухавши ОСОБА_1 , представників позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Наявність вини є обов`язковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, в силу ст. ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Разом з тим поряд з дисциплінарним стягненням до порушника трудової дисципліни можуть бути застосовані інші заходи правового впливу, наприклад, повне або часткове позбавлення премії чи винагороди за результатами роботи за рік. Якщо невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків продовжувалось, не дивлячись на накладення дисциплінарного стягнення, допускається застосування до нього нового дисциплінарного стягнення, у тому числі звільнення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 року № 9 "Про практику розгляду трудових спорів", при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Задовольняючи позовні вимоги, суд прийшов до висновку про те, що оскаржуваний наказ суперечить нормам трудового законодавства та ОСОБА_1 безпідставно притягнутий до відповідальності, оскільки відсутні конкретні факти порушення трудової дисципліни позивачем, та наслідки цього дисциплінарного порушення.

Матеріали справи свідчать про те, що завдання та обов`язки позивача передбачені посадовою інструкцією старшого інженера відділу вишкобудування філії БУ "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування".

Відповідно п.1.4 , старший інженер керується в своїй діяльності законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, законодавчими і нормативними актами України, які визначають напрям роботи галузі, наказами, розпорядженнями та іншими розпорядчими актами державних органів нагляду АТ "Укргазвидобування", БУ "Укрбургаз", правилами і нормами охорони праці, технічної, екологічної, пожежної безпеки, безпеки дорожнього руху, виробничої санітарії та гігієни праці, іншими нормативними актами, Колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, положеннями про відділ вишкобудування, цією посадовою інструкцією.

Згідно з п.4 посадової інструкції старшого інженера відділу вишкобудування філії БУ "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування", працівник несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, за недостовірність та несвоєчасність надання інформації керівництву БУ "Укрбургаз", за правопорушення скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, за допущення витоку інформації, що містить державну, комерційну або службову таємницю, зазавдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним законодавством України.

Як встановлено актом службового розслідування від 17.06.2020, на виконання рішення виробничої наради старшому інженеру ОСОБА_1 було доручено підготувати документи на закупівлю послуг з сервісного обслуговування електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5. Позивач за погодженням з менеджером з вишкобудування філії БУ "Укрбургаз" ОСОБА_3 , підготував заявку на закупівлю послуг від 13.01.2020 з очікуваною вартістю 4988677,20 грн, а також технічне завдання. Комісія з проведення службового розслідування прийшла до висновку, що позивачем та ОСОБА_3 при підготовці проекту договору та заявки на закупівлю послуг не враховано складських залишків ЗІП комплектів та планове використання електростанцій в 2020 році, чим створено передумови для невиправданих витрат коштів Товариства у разі заключення договору. Як наслідок було зроблено висновок, що ОСОБА_1 порушено вимоги Регламенту взаємодії структурних підрозділів АТ "Укргазвидобування" під час закупівель товарів, робіт та послуг, а саме: п 3.1.1, п.3.1.2, п.3.1.3 , п.3.1.3.1 та п.1.4 посадової інструкції старшого інженера відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз".

Під час розгляду суд прийшов до висновку, що відсутні докази, що дії позивача, як старшого інженера відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування", призвели до матеріальних втрат підприємства, заподіяли будь-яку шкоду, а доводи представника відповідача щодо можливості завдання матеріальних, фінансових та інших збитків є припущеннями та не беруться до уваги.

Також, суд зауважує, що зміст ст. 147 КЗпП України та направленість вказаної норми закону вказує на те, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, зокрема: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Такий моральний осуд має на меті примусити працівника належно виконувати трудові обов`язки.

При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з`ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Аналізуючи наказ про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 безпідставно притягнутий до відповідальності, оскільки відсутні конкретні факти порушення трудової дисципліни саме позивачем, та наслідки цього дисциплінарного порушення. Суд вважає цей наказ необґрунтованим і протиправним, який підлягає скасуванню, оскільки винесений всупереч вимог ст. ст.147,149 КЗпП України.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Між тим, описова частина наказу № 716 від 08.07.2020 року, яким ОСОБА_1 було оголошено догану, за неякісну підготовку документації на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5, без врахування складських залишків по предмету закупівлі , що є порушенням вимог п 3.1.1, п.3.1.2, п.3.1.3, п.3.1.3.1 Регламенту взаємодії структурних підрозділів АТ "Укргазвидобування" під час закупівель товарів, робіт та послуг, який введений в дію наказом АТ "Укргазвидобування" від 30.12.2019 №940, п.1.4 посадової інструкції старшого інженера відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз" затвердженої директором філії БУ "Укрбургаз" від 03.12.2018 року, фактично не містить визначення, коли та який саме дисциплінарний проступок вчинив ОСОБА_1 , тобто не зазначено обставини конкретного факту порушення трудової дисципліни.

Будь-які дані, що свідчили б про порушення ОСОБА_1 обов`язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до нього стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства, в зв`язку з чим спірний наказ № 715 від 08.07.2020 року, в.о. директора БУ "Укрбургаз" Сушинського І.І. "Щодо дисциплінарного стягнення" підлягає скасуванню як незаконний.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем не виконувалися вимоги Регламенту взаємодії структурних підрозділів АТ "Укргазвидобування" під час закупівель товарів, робіт та послуг, який введений в дію наказом АТ "Укргазвидобування" від 30.12.2019 №940, та було порушено п.1.4 посадової інструкції старшого інженера відділу вишкобудування БУ "Укрбургаз" затвердженої директором філії БУ "Укрбургаз" від 03.12.2018 року.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком.

Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права (КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця).

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості. Тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості в трудовому праві випливає із змісту статті 138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що в даному випадку, відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності не встановив, в чому полягало порушення трудової дисципліни, в якій формі вини воно проявилось; причини, що спонукали працівника вчинити дисциплінарний проступок; обставини, за яких його вчинено. Позивач наполягав, що будь-яких порушень трудової дисципліни він не допускав. Зокрема у наказі № 715 від 08.07.2020 року не вказано, в чому конкретно полягало порушення, обставини, за яких вчинено проступок, відсутні вказівки на конкретну дату вчинення такого проступку чи дату його безпосереднього виявлення роботодавцем, не зазначено за яких обставин вчинено дії, які власник або уповноважений ним орган розцінює як проступок працівника.

Наявність вини позивача у порушеннях, за які на нього наказом № 715 від 08.07.2020 року накладено дисциплінарне стягнення, не доведена належними і допустимими доказами, а спростовується встановленими у справі фактичними обставинами та дослідженими доказами в їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено факт порушення посадових обов`язків з боку ОСОБА_1 , а тому підстави для застосування дисциплінарного стягнення відсутні.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 4000 гривень.

На підтвердження понесених витрат надано витяг з договору про надання правничої допомоги від 01 жовтня 2020 року та квитанцію про отримання від ОСОБА_1 коштів у сумі 4000 гривень на виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 2 ст. 141 у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, відповідно до правового висновку Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 детальний опис робіт потрібен для визначення їх розміру. Якщо ж розмір гонорару встановлений у договорі у фіксованому розмірі, то він є визначеним. За таких обставин детальний опис робіт не потрібен.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 29 жовтня 2018 року №199/2648/15, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява №71660/11), п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява №72277/01), п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" (Заява 366561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п. 154 рішення ЄСПЛ Lavents v. Latvia (Заява № 58442/00) вказано, що згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Оскільки позивачем документально доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано витяг з договору на правову допомогу, докази про оплату таких послуг, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню фактично понесені ним судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 4000 грн, яку суд вважає фактичною, обґрунтованою та розумною.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 840,8 гривень.

Керуючись ст. ст. 263-265,273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора Філії Бурового управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" № 715 від 08 липня 2020 року щод дисциплінарного стягнення - оголошення догани ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариствв "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката та судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя