Справа № 129/2793/20
Провадження по справі № 2/129/335/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в приміщенні Гайсинського районного суду Вінницької області у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - орган опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав та про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини, -

Установив:

03.11.2020 р. до суду позивач ОСОБА_1 подала цей позов, а 11.03.2021 р. змінила позовні вимоги, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 вимоги позову обґрунтувала тим, що вона, ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 з 22.11.2015 р. по 11.01.2018 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , з вересня 2016 р. і по теперішній час відповідач ОСОБА_2 навмисно без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачує аліменти на утримання малолітнього сина, станом на 01.07.2020 р. його заборгованість по аліментах складає 25225 грн. 81 грн., крім того відповідач ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: він не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, а тому позивач ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність, змінені вимоги позову задовільнити, про що подала заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, а справу просив розглянути у його відсутність.

Представники третьої особи - органу опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, а змінені позовні вимоги задовільнити повністю, а також подав висновок органу опіки та піклування Гайсинської міської ради від 14.09.2020 р. щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч.2 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що ОСОБА_2 як рідний батько малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навмисно без поважних причин з грудня 2008 р. і до теперішнього часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина, малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на повному утриманні своєї матері ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання малолітнього сина, станом на 01.07.2020 р. його заборгованість по аліментах складає 25225 грн. 81 грн., крім того не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: він не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, що визнається і не заперечується сторонами у справі, а також підтверджується такими доказами: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.09.2016 р. (а.с.8), заочним рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3275/17 від 11.01.2018 р. (а.с.9), свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 19.07.2019 р. (а.с.10), розрахунком заборгованості по сплаті аліментів станом 01.07.2020 р., виданим відділу ДВС (а.с.11), довідкою вихователя ЗДО№4 ОСОБА_5 (а.с.12), рішенням виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області №93 від 16.09.2020 р. про надання висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.13), висновком органу опіки та піклування Гайсинської міської ради від 14.09.2020 р. (а.с.14), виконавчим листом Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.06.2018 р. (а.с.15), протоколом №60 про адміністративне правопорушення від 17.03.2020 р. (а.с.а.с.17-18).

Дані правовідносини регулюються:

- п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, за яким батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини;

- ч. 2 ст. 150 СК України, за якою батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- ч. 3 ст. 150 СК України, за якою батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- ст. 180 СК України, за якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

- відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, -

1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів;

- відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оскільки ОСОБА_2 навмисно без поважних причин з вересня 2016 р. та дотепер ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушує його законні права, то з метою захисту цих прав та забезпечення якнайкращих інтересів життя і розвитку дитини суд визнає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Змінені позовні вимоги задовільнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: