ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року

м.Суми

Справа №581/630/20

Номер провадження 22-ц/816/136/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 грудня 2020 року в складі судді Бутенка Д.В., постановлене у сел. Липова Долина,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у серпні 2020 року, позивач просив суд розірвати укладені між ним та ТОВ «Альянс», договори оренди землі від 02 травня 2018 року та від 12 листопада 2015 року, а також додаткову угоду про внесення змін до вказаних договорів оренди земельних ділянок.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельних ділянок площею 3,4022 га з кадастровим номером :01:004:0066 та площею 0,3094 га з кадастровим номером :03:001:00439, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Вказані земельні ділянки були передані ним в оренду відповідачу на підставі договорів оренди землі від 12.11.2015 року та 02.05.2018 року відповідно. Вказує, що відповідач не здійснював обчислення розміру орендної плати за користування земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції, відповідно до п. 10 договору оренди землі від 02.05.2018 року. Незважаючи на те, що ціни та тарифи постійно зростали, розмір орендної плати не переглядався, в результаті чого, ним було недоотримано грошові кошти в якості орендної плати за користування земельними ділянками. Вказує, що зазначене є зміною істотних обставин та підставою для розірвання договору. Також зазначав, що договори оренди землі від 12 листопада 2015 року та 02 травня 2018 року є збитковими для нього, а запровадження постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року карантину з обмеженнями по пересуванню по території України, самоізоляції осіб, відсутності можливості отримувати стабільні доходи, був неочікуваним для нього та при укладенні зазначених договорів він виходив з того, що такі обставини ніколи не настануть, та він за жодних умов не бажав їх настання. 13.05.2020 року ним було надіслано відповідачу листа з пропозицією розірвати договори оренди землі, але у відповідач йому відмовив у задоволенні вказаної пропозиції.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що укладеними між позивачем та відповідачем договорами оренди землі не встановлено одностороннього обов`язку саме орендаря по щорічному і самостійному перегляду розміру орендної плати. Крім того, вказаними договорами не передбачено процедуру ініціювання та узгодження розміру орендної плати. Крім того, позивачем не було доведено в судовому засіданні того, що нарахування відповідачем розміру орендної плати по укладеним договорам оренди за 2015 2019 року проводилося саме без урахування індексів інфляції. Також, позивачем не було надано доказів того, яким чином запровадження у березні 2020 року карантинних обмежень на території України призвело до збитковості укладених ним договорів оренди землі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в 2016 році відповідачем збільшувалася орендна плата за договором оренди землі площею 0,3094 га в односторонньому порядку, а тому у останнього є механізми обчислення та зміни орендної плати. Вказує, що переплата на яку посилається відповідач це кошти які мала отримати ОСОБА_2 , але в зв`язку із смертю не отримала. Тому вказані грошові кошти були виплачені відповідачу лише у 2018 році. Вказує, що запровадження карантинних обмежень на території України призвело до того, що джерелом доходу позивача є саме дохід з оренди земельних ділянок, і якби він міг їх передбачити, то не укладав би вказані договори. Зазначає, що відповідач не надав до суду розрахунків та документів з розмежуванням того, за які роки, період та згідно якого договору останнім робилися проплати. Вказує, що надані ним розрахунки були надані на вимогу суду.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що нормативно грошова оцінка ріллі на території Байрацької сільської ради за 2017 2019 рік становила 126350 грн. 23 коп. Таким чином, розмір орендної плати, який повинен був сплачувати відповідач за договором оренди землі від 02.05.2018 року становить 12636 грн. Відповідно до п. 3 додаткової угоди від 02.05.2018 року до договору оренди землі від 12.11.2015 року, розмір орендної плати склав 811 грн. 14 коп. на рік. Зазначає, що позивачем при наданні розрахунку не було враховано, що із вказаної суми підлягають відрахуванню та сплаті податки та збори, зокрема ПДФО в розмірі 18 % та військовий збір в розмірі 1,5 %. Таким чином, загальна сума виплат за обома договорами з урахуванням індексу інфляції за вказаний період становить 24663 грн. 92 коп. Водночас, згідно платіжних доручень позивачу було перераховано за 2018 2019 року орендну плату в розмірі 28550 грн. 00 коп. Вказує, що настання форс мажорних обставин, зокрема введення карантину є лише підставою для звільнення сторони від відповідальності за невиконання зобов`язання, зокрема виплати орендної плати, проте не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Позивач та його представник апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна не скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.11.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Альянс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,3094 га з кадастровим номером :03:001:0439, строком на 10 років із платою за користування земельною ділянкою в розмірі 675 грн. 87 коп. на рік. Речові права на земельну ділянку за вказаним договором зареєстровано 26.06.2016 року державним реєстратором Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина яку позивач прийняв на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, ставши власником земельної ділянки кадастровий номер

:03:001:0439 площею 0,3094 га, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області та земельної ділянки площею 3,4022 га з кадастровим номером :01:004:0066, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

02.05.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельних ділянок від 12.11.2015 року, відповідно до якої нормативно грошову оцінку земельної ділянки на дату укладання додаткової угоди збільшено з 1033 грн. 92 коп. до 1240 грн. 76 коп., а також збільшено розмір орендної плати з 675 грн. 87 коп. до 811 грн. 14 коп.

Наказом ТОВ «Альянс» № 1 від 27.01.2016 року проведено індексацію нормативно грошової оцінки земельних ділянок та орендної плати та визначено коефіцієнт індексу інфляції на рівні 1. Визначено, що з 01.01.2016 року за земельні ділянки сільськогосподарського призначення (сіножаті) та такі, що використовуються товариством для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Байрацької сільської ради орендна плата встановлюється в розмірі 811 грн. 14 коп.

Наказом ТОВ «Альянс» № 1 від 31.01.2017 року проведено індексацію нормативно грошової оцінки земельних ділянок та орендної плати та визначено коєфіцієнт індексу інфляції на рівні 1,2. Визначено, що з 01.01.2017 року за земельні ділянки сільськогосподарського призначення (сіножаті) та такі, що використовуються товариством для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Байрацької сільської ради орендна плата встановлюється в розмірі 811 грн. 14 коп.

02.05.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,4022 га з кадастровим номером :01:004:0066, що розташована на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, строком на 7 років із платою за користування земельною ділянкою в розмірі 10 % від нормативно грошової оцінки землі, що становить 12635 грн. 02 коп. на рік. Речові права на земельну ділянку за вказаним договором зареєстровано 18.05.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційно інвентаризаційна служба Грунської сільської ради Сумської області.

13.05.2020 року позивач направив на адресу відповідача листа з пропозицією розірвати укладені між ними договори оренди земельних ділянок від 02.05.2018 року та від 12.11.2015 року, а також додаткової угоди від 02.05.2018 року.

Листом № 16 без зазначення дати, відповідач повідомив позивача про те, що заперечує проти розірвання договорів оренди земельних ділянок від 02.05.2018 року та від 12.11.2015 року, а також додаткової угоди від 02.05.2018 року.

Відповідно до платіжного доручення від 15.10.2019 року відповідачем було перераховано позивачу грошову суму в розмірі 8205 грн. 00 коп. в якості орендної плати за 2019 рік.

Відповідно до платіжного доручення від 19.09.2019 року відповідачем було перераховано позивачу грошову суму в розмірі 5128 грн. 00 коп. в якості орендної плати за 2019 рік.

Відповідно до платіжного доручення від 03.05.2018 року відповідачем було перераховано позивачу грошову суму в розмірі 15217 грн. 00 коп. в якості орендної плати за 2018 рік.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на день укладання договору 12.11.2015 року) договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 11 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Абзацом 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 43 укладеного договору оренди землі від 12.11.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Альянс» визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором.

Пунктом 34 цього укладеного договору оренди землі визначено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 11 зазначеного договору визначено, що орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік до 30 листопада поточного року. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10).

Пунктом д. ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати

З аналізу вказаних норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що невиконання сторонами обов`язків укладеного договору оренди землі, а саме, несплата чи несвоєчасна сплата орендарем орендної плати орендодавцю є підставою для розірвання договору оренди на вимогу однієї із сторін.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 9 укладеного договору оренди землі від 12.11.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Альянс» визначено, що розмір орендної плати станом на день укладання договору складає 675 грн. 87 коп. на рік і вказана сума підлягає індексуванню (п. 10).

З наданого відповідачем до апеляційного суду розрахунку до договору від 12 листопада 2015 року з кадастровим номером :03:001:0439 площею 0,3094 га, зареєстрованого 26 червня 2016 року, номер запису про інше речове право 15157729 (а.с.206) вбачається, що протягом 2016 2018 років нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки складала 1240 грн. 76 коп. (кол. 2 розрахунку). Однак, колегія суддів критично ставиться до вказаного розрахунку з огляду на те, що фактично укладеним з відповідачем договором оренди землі від 12.11.2015 року, зокрема п. 10, визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 1033 грн. 92 коп. і лише з часу укладання додаткової угоди від 02.05.2018 року до вказаного договору, її розмір збільшився до 1240 грн. 76 коп. (а.с.13). Розмір орендної плати згідно договору та наказів ТОВ «Альянс» № 1 від 27.01.2016 року та № 1 від 31.01.2017 року склав за вказаний період 811 грн. 14 коп. (кол. 4 розрахунку). Крім того, з наданого до суду розрахунку вбачається, що відповідачем було сплачено на користь позивача за вказаним договором оренди землі у 2016 році 653 грн. 35 коп., у 2017 році 652 грн. 00 коп. у 2018 році 653 грн. Відомості щодо виплати позивачу орендної плати в 2015 році в наданому відповідачем розрахунку відсутні. Згідно з п 11 договору оренди землі від 12.11.2015 року орендна плата за вказаним договором виплачується один раз на рік до 30 листопада поточного року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається та визнається відповідачем, що фактично останнім за вказаним договором у 2016 та 2017 році проводилася індексація нормативно грошової оцінки земельної ділянки, здійснення якої не передбачена ані умовами первісної редакції договору оренди ані додатковою угодою, оскільки за умовами договору оренди передбачено лише обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що не є тотожним індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з частиною 7 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції на день укладання договору) нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України (в редакції на день укладання договору) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Колегія судді звертає увагу на те, що хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2016, 2017, 2018 роки підтверджують відмінність цих двох показників.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки та інших цілей, визначених в статті 5 Закону України «Про оцінку земель»,

Колегія суддів зазначає, що зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 30.03.2018 у справі № 916/3236/16, від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 19.12.2019 у справі № 922/1137/19.

Апеляційний суд звертає увагу, що з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки землі для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте в такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки в укладеному між сторонами договорі оренди землі не міститься умов щодо перерахунку орендної плати саме з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, а додаткові угоди до вказаного договору з цього приводу між сторонами не укладалися.

За таких обставин апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що укладеними між позивачем та відповідачем договорами оренди землі не встановлено одностороннього обов`язку саме орендаря по щорічному і самостійному перегляду розміру орендної плати, оскільки у відповідності з укладеними договорами оренди землі відповідач зобов`язаний щорічно виплачувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з офіційними даними Державної служби статистики України індекс споживчих цін за 2015 рік становить 143,3 %, за 2016 рік 112,4 %, за 2017 рік -113,7 %, за 2018 рік 109,8 %, за 2019 рік - 104,1 %.

Таким чином, розмір індексованої орендної плати за 2016 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 968,52 грн. (675,87 х 143,3%). Розмір орендної плати до виплати за вирахуванням (19,5%) податків повинен складати 779 грн. 66 коп. Разом з цим, з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ним було нараховано за вказаним договором оренди землі орендну плату в розмірі 811 грн. 14 коп., а фактично виплачено за вирахуванням податків 653 грн. 35 коп., з огляду на що провівши індексацію нормативно грошової оцінки землі замість індексації орендної плати, як це передбачено договором відповідачем було не доплачено позивачу 126 грн. 31 коп.

Розмір індексованої орендної плати за 2017 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 1088,62 грн. (968,52 х 112,4%). Розмір орендної плати до виплати за вирахуванням (19,5%) податків повинен складати 876 грн. 34 коп. Разом з цим, з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ним було нараховано за вказаним договором оренди землі орендну плату в розмірі 811 грн. 14 коп., а фактично виплачено за вирахуванням податків 652 грн., з огляду на що провівши індексацію нормативно грошової оцінки землі замість індексації орендної плати, як це передбачено договором відповідачем було не доплачено позивачу 224 грн. 34 коп.

Колегія суддів звертає увагу, що 02.05.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельних ділянок від 12.11.2015 року, відповідно до якої, нормативно грошову оцінку земельної ділянки на дату укладання додаткової угоди збільшено з 1033 грн. 92 коп. до 1240 грн. 76 коп., а також змінено розмір орендної плати з 675 грн. 87 коп. до 811 грн. 14 коп. При цьому доказів того, що зміна розміру нормативно грошової оцінки землі у 2018 році відбулась саме в наслідок її індексації матеріали справи не містять. Умови договору щодо індексації розміру орендної плати залишилися не змінними.

Враховуючи викладене вище, розмір індексованої орендної плати за 2018 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 922,27 грн. (811,14 х 113,7%). Розмір орендної плати до виплати за вирахуванням (19,5%) податків повинен складати 742 грн. 43 коп. Разом з цим, з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ним було нараховано за вказаним договором оренди землі орендну плату в розмірі 811 грн. 14 коп., а фактично виплачено за вирахуванням податків 653 грн. 00 коп., з огляду на що провівши індексацію нормативно грошової оцінки землі замість індексації орендної плати, як це передбачено договором відповідачем було не доплачено позивачу 89 грн. 43 коп.

Розмір індексованої орендної плати за 2019 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 1012,65 грн. (922,27 х 109,8 %). Розмір орендної плати до виплати за вирахуванням (19,5%) податків повинен складати 815 грн. 18 коп. Разом з цим, з наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ним було нараховано за вказаним договором оренди землі орендну плату в розмірі 1391 грн. 00 коп., а фактично виплачено за вирахуванням податків 1128 грн., тобто в більшому розмірі.

При цьому колегія суддів критично відноситься до наданого відповідачем до суду розрахунку та звертає увагу на те, що відповідно до вказаного розрахунку нормативно грошова оцінка земельної ділянки за договором оренди землі від 12.11.2015 року визначена у 2019 році в розмірі 3300 грн. 89 коп. (кол. 2)., хоча визначення в розрахунку саме такого розміру нормативно грошової оцінки землі суперечить наявним матеріалам справи, оскільки жодних підтверджень щодо встановлення саме такого розміру нормативно грошової оцінки землі відповідач до суду не надав, більш того визначення відповідачем такого розміру нормативно грошової оцінки землі суперечить умовам додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельних ділянок від 12.11.2015 року укладеної між позивачем та відповідачем 02.05.2018 року, згідно з якої розмір нормативно грошової оцінку земельної ділянки з 2018 року складає 1240 грн. 76 коп.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано до суду доказів того, що фактично ним проводилося нарахування орендної плати в розмірі 1391 грн. 00 коп., оскільки за договором оренди землі від 12.11.2015 року, з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 02.05.2018 року розмір орендної плати за вказаним договором складає 811 грн. 14 коп. Доказів укладання між сторонами інших додаткових угод до вказаного договору оренди землі стосовно зміни розміру орендної плати матеріали справи не містять.

Наданий відповідачем розрахунок виплати орендної плати за 2020 рік колегія суддів не перевіряє з огляду на те, що не виплата або несвоєчасна виплата орендної плати за 2020 рік не є предметом позовних вимог та доводами апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, щодо часткової обґрунтованості доводів апеляційної скарги частині неповної виплати відповідачем на користь позивача орендної плати в період з 2016 року по 2018 рік за договором оренди землі від 12.11.2015 року, а висновки суду першої інстанції щодо недоведеності нарахування відповідачем розміру орендної плати за вказаним договором оренди землі протягом 2016 2018 року без урахування індексів інфляції орендної плати є помилковими.

Разом з тим, відповідно до п. 9 договору оренди землі від 02.05.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» щодо земельної ділянки площею 3,4022 га з кадастровим номером :01:004:0066, що розташована на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, розмір орендної плати за вказаним договором складає 10 % від нормативно грошової оцінки землі, що становить 12635 грн. 02 коп. на рік. Пунктом 10 вказаного договору визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься один раз на рік до 10 грудня поточного року. При проведенні розрахунків орендарем із суми, що підлягає сплаті утримується та перераховується до бюджету всі передбачені законодавством податки та збори.

З наданого відповідачем до апеляційного суду розрахунку до договору від 02 травня 2018 року з кадастровим номером :01:004:0066 площею 3,4022 га, зареєстрованого 18 травня 2018 року, номер запису про інше речове право 26229757 (а.с.206) вбачається, що у 2018 році нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки складала 126350 грн. 23 коп., а в 2019 ріці 123152 грн. 48 коп. (кол. 2 розрахунку). Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що у 2018 році відповідачем було нараховано позивачу орендну плату за вказаним договором в розмірі 12635 грн. 02 коп. що відповідає п. 9 договору. При цьому, незважаючи на те, що розмір нормативно грошової оцінки землі у 2019 році зменшився, відповідачем здійснювалося нарахування орендної плати в попередньому розмірі.

Крім того, з наданого до суду розрахунку вбачається, що відповідачем було сплачено на користь позивача за вказаним договором оренди землі у 2018 році 13912 грн. 00 коп., а у 2019 році 12205 грн. 00 коп.

Колегія суддів звертає увагу, що розмір індексованої орендної плати за 2018 рік за вказаним договором (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 14366,02 грн. (12635,02 х 113,7 %) Розмір орендної плати до виплати за вирахуванням (19,5%) податків повинен складати11564 грн.65 коп. З наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ним було виплачено позивачу за вказаним договором оренди землі орендну плату в розмірі 13912 грн. 00 коп. (з вирахуванням податків), що є більше на 2347 грн. 35 коп.

Розмір індексованої орендної плати за 2019 рік за вказаним договором (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 15773,89 грн. (14366,02 х 109,8 %) Розмір орендної плати до виплати за вирахуванням (19,5%) податків повинен складати 12697 грн. 98 коп. З наданого відповідачем розрахунку вбачається, що ним було виплачено позивачу за вказаним договором оренди землі орендну плату в розмірі 12205 грн. 00 коп. (з вирахуванням податків). Таким чином, у 2019 році відповідачем за вказаним договором було не доплачено позивачу орендну плату в сумі 492 грн. 98 коп. Однак, колегія суддів враховує ту обставину, що фактично відповідачем було сплачено дану суму в 2018 році, а тому відсутні підстави вважати недоплачену відповідачем суму орендної плати в 2019 році порушенням умов договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, що викладені ним в апеляційній скарзі щодо виплати відповідачем розміру орендної плати за договором оренди землі від 02.05.2018 року без урахування індексів інфляції.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача в частині розірвання додаткової угоди від 02 травня 2018 року про внесення змін до договору оренди земельних ділянок від 12.11.2015 року, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що фактично вказана угода не є самостійною угодою, а є доповненням про зміни до укладеного сторонами договору оренди земельних ділянок від 12.11.2015 року в частині визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про наявність визначених в законі підстав для розірвання договору оренди землі від 12.11.2015 року, то вимога позивача в частині самостійного розірвання додаткової угоди від 02 травня 2018 року про внесення змін до договору оренди земельних ділянок від 12.11.2015 року є зайвою.

Також, колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги в частині того, що запровадження у березні 2020 року карантинних обмежень на території України призвело до збитковості укладених позивачем договорів оренди землі, з огляду на те, що вказана обставина не є визначеною в законі підставою для розірвання укладених договорів оренди.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищевикладене, через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 12.11.2015 року підлягає скасуванню та прийняттю нового рішення про задоволення вказаної позовної вимоги.

В зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, у відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл понесених сторонами судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 грудня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 12.11.2015 року скасувати і ухвалити нове про розірвання договору оренди землі від 12 листопада 2015 року, з урахуванням додаткової угоди від 02 травня 2018 року, на земельну ділянку площею 0,394 га, кадастровим номером :03:001:0439, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 840 грн 80 коп. та за апеляційний перегляд справи в сумі 1261 грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина