Справа №339/180/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2021 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Ганчар Т.І.
з участю позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
16 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн. на дитину.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що після одруження проживали у будинку її батьків, але внаслідок неправомірних та агресивних дій відповідача, що потягнуло застосування до неї фізичного насильства, її життя у шлюбі стало нестерпним і вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні.
9 місяців тому відповідач виїхав на заробітки у Польшу і з того часу не приїжджав на Україну, періодично пересилає невеликі суми коштів на дітей, яких явно бракує.
Відповідач, будучи фізично здоровим та не маючи інших матеріальних обтяжень, працює у Польші на різних приватних роботах, добре заробляє, але не має стабільного заробітку. Вона перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за дітьми, в силу своїх можливостей підробляє. Небажанням у належному обсязі утримувати дітей, які є здоровими відповідач поставив її та дітей у важке матеріальне становище.
29 червня 2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку(а.с.26, 30-31).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України, передбачено, що суд суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
- відповідач не подав відзив;
- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши вступне слово позивача та її представника, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.
Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,які перебувають на її утриманні (а.с.4-6).
На даний час сторони проживають окремо, а діти, стан здоров"я яких задовільний, перебувають на утриманні позивача, проживаючи з нею (а.с.7). Тому саме позивач здійснює витрати на утримання дітей.
Позивач працює в ТзОВ "МАПІ.ВУД" сортувальником пиломатеріалів та виробів з деревини з 01 червня 2021 року, заробітня плата 7946 грн. (а.с.32-33).
Відповідач, проживаючи окремо, на даний час офіційно не працює, має задовільний стан здоров"я, та немає інших осіб, окрім сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 , яких би мав утримувати за законом та немає у власності рухомого та нерухомого майна, коштів на банківському рахунку.
Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).
Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.
Виходячи із віку дітей сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим за 2013 грн., відповідно, мінімальний розмір аліментів становить 1006 грн.
При визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, встановивши загальний матеріальний стан відповідача, який немає постійного заробітку, наявність в нього інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, зокрема, дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, стан здоров"я дітей та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання її з нею, в той час, як відповідач може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дітей, яка має право на утримання за його рахунок.
А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїх дітей, які в силу свого віку не можуть забезпечити себе усім необхідним.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину.
Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дітей, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).
Разом з тим, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі по 2000 грн. на кожну дитину.
Крім того, частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами 16 червня 2021року, то з 17 червня 2021 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дітьми повноліття.
Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК має сплатити судовий збір в сумі 908 грн. в дохід держави.
Позивач, окрім того, просить стягнути з відповідача на його користь 2000 грн. судових витрат, в тому числі: за консультацію з приводу збору необхідних документів 200 грн., підготовку та складання позовної заяви у розмірі 800 грн., участь адвоката у розгляді справи в суді першої інстанції 1000 грн.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З матеріалів справи вбачається, що позивач додав до матеріалів справи квитанцію про сплату 2000 грн. за складення позову та ведення справи в суді.
Однак, з позовної заяви вбачається, що вона викладена всього на 1 сторінці, до суду подано незначну кількість копій документів (6 копій), підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, представник ОСОБА_2 брав участь в судовому засіданні 9 хв., що свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є не співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1000 грн. - витрати за підготовку і складання позову та участь в судовому засіданні представника ОСОБА_2 .
На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 :
- на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривеньна кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1000 грн. витрат на правову допомогу;
- судовий збір в дохід держави в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Стягнення аліментів розпочати з 17 червня 2021 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу на кожну дитину за один місяць в суміпо 1500 гривень підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту рішення 28 липня 2021 року

Суддя Головенко О.С.