Провадження № 2/127/2216/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансвового кредиту.

Свої вимоги мотивує тим, що між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00964 від 13.11.2019 р. на суму 5 000 грн. Згідно з договором позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 10074,68 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 314,84 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4,958 % за кожні 7 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 26.06.2020 року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим косовим ордером від 13.11.2019 р.

Позичальник свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2021 р. складає 20870,33 грн., з яких: 4711,75 грн. тіло кредиту; 16158,58 грн. - заборгованість по процентах за період з 13.11.2019 р. по 15.04.2021 р.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом. Позивач просить стягнути з відповідача 20870,33 грн. заборгованості за кредитним договором та відшкодувати судові витрати.

Згідно з ухвалою суду від 28.05.2021 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обґрунтовуються заперечення, суду не подала.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

13.11.2019 р. між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №ВН23-00964, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 було надано кредитні кошти в сумі 5 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 4,958 % від суми наданого кредиту за кожні 7 днів користування та кінцевим терміном повернення 26.06.2021 р.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 5 000 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 13.11.2019 (а.с. 10).

Відповідно до п.1.7 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, позичальник зобов`язувався повернути у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіку внесків за Договором» єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих коштів та нарахованих процентів.

Проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитором на фактичний залишок заборгованості кредитних коштів (п.2.6 договору).

Відповідно до п.2.7 договору у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжувати нарахування процентів за користування коштами у розмірі, встановленому п.1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за прострочений кредит.

В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 6 днів від дати, визначеної у графіку внесків за договором, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 50 грн. за кожен факт порушення (п. 4.2 договору).

ОСОБА_1 порушила умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіку платежів, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 20870,33 грн., з яких: 4711,75 грн. тіло кредиту, 16158,58 грн. - проценти за користування кредитом за період з 20.11.2019 р. по 15.04.2021 р.

Відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» за період з 13.11.2019 р. по 16.04.2021 р. становить 20870,33 грн. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов договору про надання фінансового кредиту.

Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № ВН23-00964 від 13.11.2019 р. на загальну суму 20870,33 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 525-526, 549, 552, 611-612, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» (, місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 15, офіс 30) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №ВН23-00964 від 13.11.2019 року в розмірі 20870,33 грн., з яких: 4711,75 грн. кредит, 16158,58 грн. проценти за період з 20.11.2019 року по 15.04.2021 року та у

відшкодування витрат із сплати судового збору 2270,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: