РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Одеса Справа № 522/5333/21

Провадження № 2/522/6081/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.07.2019 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , а також за участю автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Приморського районного суду м. Одеси справа №522/11987/19 від 05.08.2019 року відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим потерпіла особа повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди та надало останньому усі необхідні документи надання яких передбачається ст. 35 Закону України №1961-IV. Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі, у зв`язку з чим у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

02.04.2021 року до суду надійшла відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, щодо місця реєстрації відповідача.

З 05.04.2021 року по 15.04.2021 року суддя Кузнецова В.В. знаходилась у відпустці.

Ухвалою суду від 16.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження призначено на 26 травня 2021 року.

26.05.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладене на 30.06.2021 року.

30.06.2021 року відповідач звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 28.07.2021 року.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач надав суду заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України та визнання позову.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.07.2019 року з вини ОСОБА_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобілі «ВАЗ 2106», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням останнього, та «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2019 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

ОСОБА_1 станом на 05.07.2021 року не мав страхового полісу на автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Постраждала особа у ДТП ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Позивачем 19.09.2017 року здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 026,61 грн. (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу), що підтверджується платіжним дорученням № 1152886 від 19.09.2019 року.

Окрім цього, позивачем було понесено витрати на проведення незалежного оцінювання вартості пошкоджень транспортного засобу у розмірі 950,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1153248 від 26.09.2019 року.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом встановлено, що МТСБУ виплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 50976,61 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується наказом МТСБУ № 9553 від 18.09.2019 року та платіжним дорученням № 1152886 від 19.09.2019 року, за шкоду заподіяну з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України , позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлює, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Таким чином, та задоволення вимог позивача в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням встановленої вини з боку ОСОБА_1 у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення позовних вимоги в повному обсязі.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 200, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) бюро України (, адреса: м.Київ, вул. Русанівський бульвар, 8) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування завданої майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) бюро України (адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «Укрексімбанк», МФО: 322313, ) суму завданої майнової шкоди у розмірі 50 976 грн (п`ятдесят тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 61 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 28 липня 2021 року.

Суддя В.В. Кузнецова