САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/482/17
Провадження №4-с/726/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В. при секретарі Осипчук Ю.М., за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головача Віталія Георгійовича, -

ВСТАНОВИВ :

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головача В.Г.

В скарзі посилається на те, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.04.2017 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 23.03.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 30.05.2017 року Садгірським районним судом м.Чернівці видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Верстюком Б.А. 08.06.2017 року відкрито виконавче провадження за № 54085969 про виконання виконавчого листа № 726/482/17, виданого 30.05.2017 року про стягнення аліментів. У даному виконавчому провадженні державним виконавцем Головачем В.Г. неодноразово складались розрахунки про розмір заборгованості по аліментам, зокрема: 01.11.2018 року за АСВП 54085969 за період з березня 2017 року по жовтень 2018 року включно - заборгованість відсутня; 21.03.2019 року за АСВП 54085969 за період з серпня 2018 року по березень 2019 року включно - заборгованість відсутня.

Вказані розрахунки скаржник вважає вірними, оскільки вони жодною з сторін виконавчого провадження не оскаржувались, суми заборгованості, що вказані у них за одні й ті ж місяці (періоди) є ідентичними, тобто вказані розрахунки не містять розбіжностей між собою, вони були доведені до відома скаржника, як до сторони у виконавчому провадженні, та на них він орієнтувався, погашаючи заборгованість. За таких обставин вважає, що довідки-розрахунки по сплаті аліментів за період з березня 2017 року по березень 2019 року включно, слід вважати такими, що відповідають вимогам закону. Відповідно до змісту вказаних розрахунків станом на 01.04.2019 р. заборгованість по сплаті аліментів у нього не було.

Посилається на те, що в подальшому, у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем Головачем В.Г. здійснювались і інші розрахунки суми заборгованості по аліментам, які ним оскаржені до Садгірського районного суду м.Черінвці як такі, що суперечать вимогам закону а саме від 03.03.2020 року за № 6935 за період з 23 березня 2017 року по лютий 2020 року включно у розмірі 50592,86 грн. та від 05.06.2020 року за № 17496 за період з 23 березня 2017 року по травень 2020 року включно у розмірі 57954,18 грн., 01.09.2020 року за за період з 23 березня 2017 року по серпень 2020 року включно у розмірі 66844,28 грн., 03.09.2020 року за № 23889 за період з 23 березня 2017 року по серпень 2020 року включно у розмірі 66844,94 грн., 22.09.2020 року за період з 23 березня 2017 року по вересень 2020 року включно у розмірі 68986,10 грн.

Крім цього у скарзі вказує на те, що у зв`язку з необґрунтованістю таких розрахунків та невідповідності їх вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень», постановами Чернівецького апеляційного суду від 09.12.2020 року та від 28.01.2021 року та ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 23.12.2020 року дії державного виконавця Третього ВДВС у м.Чернівці Головача В.Г. щодо здійснення розрахунків заборгованості від 03.03.2020 року за № 6935, від 05.06.2020 року за № 17496, 01.09.2020 року без номера, від 03.09.2020 року № 23889, від 22.09.2020 року без номера в межах виконавчого провадження № 54085969 визнано неправомірними, зобов`язання державного виконавця здійснити повторне проведення розрахунку заборгованості з аліментів за період з квітня 2019 року по вересень 2020 року.

Посилається на те, що 29.01.2021 року він звернувся до головного державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Симоненка В.В. з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (копія заяви додається). В ході ознайомлення з вказаними матеріалами він виявив ще два розрахунки заборгованості, виконані державним виконавцем Третього відділу ДВС Головачем В.Г., від 07.07.2020 року № 19680 та від 23.11.2020 року б/н, які до його відома не доводились, докази їх отримання в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Вказує на те, що у вказаних розрахунках ОСОБА_6 здійснено нарахування заборгованості по аліментам за період з березня 2017 року по 23 листопада 2020 року у сумі 67027,36 грн., виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, оскільки скаржник на час виникнення заборгованості не працював та доходу, відповідно, не мав.

Вважає, що розрахунки заборгованості від 07.07.2020 року та від 23.11.2020 року містять ряд суперечностей, які не дають змогу дійти висновку про обгрунтованість таких розрахунків та відповідність їх вимогам Закону України Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Просить суд визнати дії державного виконавця Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Головача Віталія Георгійовича щодо здійснення розрахунків заборгованості з аліментів від 07.07.2020 року № 19680 та від 23.11.2020 р. в межах виконавчого провадження №54085969 неправомірними.

Скаржник та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили їх задовольнити. Крім цього, представник скаржника ОСОБА_2 зазначила, що розрахунок заборгованості по аліментам від 21.01.2021 року за № АСВП:54085969 Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці, де встановлено загальний борг по аліментам станом на 21.01.2021 рік в сумі - 33712,50 грн повністю відповідає нормам права, скаржник його визнає повністю. Скаржник ОСОБА_1 зазначив, що розрахунок заборгованості по аліментам від 21.01.2021 року за № АСВП:54085969, де встановлено загальний борг по аліментам станом на 21.01.2021 рік в сумі - 33712,50 грн є правомірним та він його визнає повністю.

Представник органу ДВС в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження №АСВП:54085969, приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 , враховуючи наступне.

Згідно ч.1,3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст.447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

Такий правовий висновок виклав Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №464/6206/18.

Беручи до уваги вищенаведене, питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що заявник не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 28 квітня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку починаючи із 23 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття на підставі якого 30 травня 2017 року з метою примусового виконання рішення суду було видано виконавчий лист №726/482/17.

Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Верстюка Б.А. від 08.06.2017 року відкрито виконавче провадження № 54085969 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Судом встановлено, що у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем Головачем В.Г. складались розрахунки про розмір заборгованості по аліментах, зокрема згідно розрахунків від 1 листопада 2018 року за АСВП 54085969 за період з березня 2017 року по жовтень 2018 року та від 21 березня 2019 року за АСВП 54085969 за період з серпня 2018 року по березень 2019 року вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Судом встановлено, що з розрахунку заборгованості №19680 від 07.07.2020 року вбачається, що державним виконавець ОСОБА_6 вірно визначені суми середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості (згідно додатку до листа Головного управління статистики від 31.12.2020 №06.2-48/2217-20) та відповідно вірно нараховані суми аліментів, які підлягають стягненню за період з березня 2017 року по березень 2020 року згідно рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 28 квітня 2017 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку починаючи із 23 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Проте з квітня 2020 року по червень 2020 року, невірно визначені суми середньої заробітної плати працівника м.Чернівці, а саме: вказана сума 8762,00 грн., а вірною є сума за квітень-червень 8446,00 грн. та за липень 9577,00 грн. та відповідно невірно визначені суми аліментів, які підлягає стягненню за вказаний період, отже вказаний розрахунок є невірний в цій частині.

Судом встановлено, що з розрахунку заборгованості від 23.11.2020 року вбачається, що державним виконавець Головачем В.Г. вірно зазначені суми середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості та відповідно суми аліментів яка підлягає стягненню за період з березня 2017 року по червень 2020 року, проте з липня 2020 року по листопад 2020 року невірно визначені суми середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості згідно додатку до листа Головного управління статистики від 31.12.2020 №06.2-48/2217-20, а саме: вказана сума 8446,00 грн., а вірною є сума 9577,00 грн. та відповідно суми аліментів яка підлягає стягненню за вказаний період.

Отже вказаний розрахунок є невірний в цій частині.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження № АСВП:54085969, судом встановлено, що в матеріалах зазначеного провадження 21.01.2021 року за №АСВП:54085969 Головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Симоненко В.В. винесено два розрахунки заборгованості 21.01.2021 року, де встановлено загальний борг по аліментам станом на 21.01.2021 рік в сумі - 33712,50 грн в одному розрахунку, а в іншому розрахунку 67889,18 грн. При цьому встановлено, що при винесенні першого розрахунку з боргом 33712,50 грн, державним виконавцем не враховано борг по сплаті аліментів боржника на 1.04.2019 рік в сумі 31176,68 грн.

Крім цього, у третій вертикальній колонці «розмір аліментів, визначений у виконавчому документі» розрахунку заборгованості по аліментам від 21.01.2021 року за № АСВП:54085969 помилково державним виконавцем зазначено 30%, що не відповідає дійсності, оскільки згідно рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 28 квітня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку починаючи із 23 березня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У зв`язку з наведеним сума аліментів по кожному місяцю зазначеного розрахунку з квітня 2019 року по грудень 2020 року неправомірно зменшена, відповідно і «сума аліментів, яка підлягає стягненню», і «заборгованість на 30 число поточного місяця», «сукупний розмір заборгованості» вираховані невірно.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Наведений порядок визначення розміру аліментів передбачений у разі отримання платником доходів, що сплачуються із доходу після утримання обов`язкових податків і зборів, однак, як встановлено та не заперечується сторонами у справі, ОСОБА_1 таких платежів не здійснює, а аліменти на утримання дітей сплачуються, виходячи із розміру середнього заробітку працівника у місті Чернівці.

У випадку, коли платник аліментів не працює, розмір щомісячних платежів встановлюється за приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та частини другої статті 195 СК України, згідно з якими не передбачено зменшення суми середньомісячного заробітку у даній місцевості на суму видатків, що зазвичай сплачуються із фактично отриманого доходу платника, як це встановлено для платників за приписами частини першої статті 70 цього Закону.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в ухвалі від 14 липня 2020 року у справі № 664/2751/16-ц.

За таких обставин, державний виконавець при проведенні розрахунків заборгованості за аліментами при обчисленні такої заборгованості правомірно виходив із розміру середньої заробітної плати працівника у місті Чернівці без утримання з неї обов`язкових платежів та податків.

Суд бере до уваги те, що оскаржуваний розрахунок від 07.07.2020 року та 23.11.2020 року містить ряд суперечностей, які не дають змогу суду дійти висновку про обґрунтованість таких розрахунків та відповідність їх вимогам закону «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Окрім того, згідно п. 4, 7 розділу XVI наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року «Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

У разі надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця заяви стягувача про видачу довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів орган державної виконавчої служби, приватний виконавець протягом трьох робочих днів видають стягувачу довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів (далі - довідка) (додаток 16), яка скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Таким чином, саме на посадових осіб органів ДВС покладено обов`язок щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Згідно розрахунків заборгованості та пояснень самого скаржника, розмір аліментів, враховуючи те, що платник аліментів, не працював у період сплати аліментів, визначався виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що згідно розрахунків заборгованості від 01.11.2018 року та від 31.03.2019 року, за АСВП 54085969, за період з березня 2017 року по жовтень 2018 року включно та за період з серпня 2018 року по березень 2019 року включно, в основу розрахунків (суми із якої вираховувався розмір аліментів) було покладено відомості ГУС у Чернівецькій області щодо рівня середньомісячної заробітної плати одного працівника у м. Чернівці, яка не відповідає даним листа Головного управління статистики 31.12.2020 №06.2-48/2217-20. Із вказаних сум, платник аліментів повинен сплачувати 1/3 частину. Дослідивши вказані розрахунки, судом може бути констатовано про їх помилковість при нарахуванні розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати боржник з період із березня 2017 року по березень 2019 року та які у розрахунку відображено у нижчому розмірі ніж ті, які передбачено нормами СК України та судовим рішенням. Так, сума аліментів по кожному місяцю зазначених розрахунків неправомірно зменшена, відповідно і «сума аліментів, яка підлягає стягненню», і «відсутність заборгованості», вираховані невірно.

А отже вказані розрахунки не можна вважати вірними, на що посилається скаржник у своїй скарзі.

Так, розрахунки заборгованості від 01.11.2018 року та від 31.03.2019 року, за АСВП 54085969, складені із порушенням вимог СК України, ЗУ «Про виконавче провадження», наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року «Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень».

Натомість у оскаржуваних розрахунках від 07.07.2020 №19680 та від 23.11.2020 року, державним виконавцем вірно визначено розмір аліментів, який повинен бути стягнуто із боржника у розмірі 1/3 частини із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, але в них містяться невірні статистичні показники із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за 2-й і 3-й квартал відповідно.

В даному випадку помилка у діях посадових осіб органів ДВС породжує порушення прав обох сторін виконавчого провадження, а також неповнолітніх дітей. Варто зауважити, що чинне законодавство не передбачає певного порядку врегулювання спору на стадії виконання судового рішення у подібній ситуації.

З одного боку, неправомірні дії ДВС містять в собі ознаки правової невизначеності, тобто порушення сукупності вимог до діяльності державного органу, яке призводить до непередбачуваних наслідків для учасника правовідношення, в даному випадку боржника. З іншого боку, неналежне виконання судового рішення, яке внаслідок дій посадових осіб ДВС, призводить до порушення права стягувача та неповнолітніх дітей на отримання грошового забезпечення, у вигляді аліментів.

Згідно ст 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пункти 1, 2 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналіз наведених норм свідчать про те, що інтереси дитини (весь їх обсяг) превалюють над інтересами їхніх батьків. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Права дитини, в тому числі і на належне матеріальне забезпечення від їхніх батьків, та конституційний принцип обов`язковості виконання судового рішення є домінуючими при встановленні справедливого балансу між інтересами батьків та дітей.

Окрім того боржник був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, знав про свій обов`язок щодо їх сплати, отримував розрахунки заборгованості, де були зазначені розміри середніх заробітних плат, з яких він зобов`язаний сплачувати 1/3 частину.

Оскільки судом при дослідженні та аналізі даних, які містяться у вищевказаних розрахунках, встановлено, що розміри середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника в місті Чернівці вказані у оскаржуваних розрахунках відрізняються, а державним виконавцем належним чином не обґрунтовано підстав для зміни такого розміру середньомісячної заробітної плати при перерахунку заборгованості по аліментах, підстав вважати, що відомості, які містяться у розрахунках від 07.07.2020 року та від 23.11.2020 року є правильними та коректними, судом не вбачається.

Належних та допустимих доказів на підтвердження правильності оскаржуваного розрахунку державним виконавцем до суду першої інстанції не надавались.

Суд, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій; безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та слід визнати неправомірними дії державного виконавця.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості від 07 липня 2020 року № 19680 за період з 23 березня 2017 року по липень 2020 року та від 23.11.2020 року б/н за період з 23 березня 2017 року по листопад 2020 року є неправомірними та суперечать вимогам чинного законодавства, що регулює питання стягнення та нарахування державними виконавцями заборгованості по сплаті аліментів.

Враховуючи викладене та відповідно до ст.ст.155, 195 СК України, ст.ст.70,71,74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Головача Віталія Георгійовича щодо здійснення розрахунків заборгованості по аліментах задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Головача Віталія Георгійовича щодо здійснення розрахунків заборгованості з аліментів від 07 липня 2020 року № 19680 та від 23.11.2020 р. в межах виконавчого провадження №54085969 неправомірними.

Ухвала може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 22 березня 2021 року.

Суддя Л. В. Байцар