22-ц/804/959/21
263/2303/21

Головуючий у 1-й інстанції Федоренко Т.І.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.,

за участю секретаря Грішко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2021року, постановлену у складі судді Федоренко Т.І., повний текст ухвали складено 23 лютого 2021року,

у цивільній справі

за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

заінтересована особа-відповідач ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його подачі, посилаючи на наступні обставини.

ОСОБА_2 планує подати позовну заяву до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері заявниці ОСОБА_5 . В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини заявниця посилалася на те, що у вересні 2020 року намагалася потрапити до України, однак їй було відмовлено у зв`язку із епідеміологічною ситуацією.

Оскільки рідна сестра заявниці ОСОБА_3 отримала 09.02.2021 свідоцтво на спадщину, що складається з квартири АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті матері, та має намір продати набуту у спадщину квартиру, то невжиття заходів щодо забезпечення позову у вигляді арешту на вказану спадкову квартиру може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2021 року (а.с. 19-20) у задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 60 ЦПК України, ст. 131-2 Конституції України, дійшов висновку про те, що заява підписана особою, повноваження якої не підтверджено, належного письмового доказу на підтвердження представницьких повноважень адвоката матеріали справи не містять, тому в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити. Крім того, суд вказав, що з наданих документів неможливо встановити, який вид правової допомоги за договором повинна отримати заявниця, який обсяг процесуальних повноважень має адвокат при наданні заявниці правової допомоги, який строк дії договору, чи уповноважений представник підписувати заяву до суду про забезпечення позову від імені заявниці тощо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу, та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга (т. 2 а.с. 144-157) вмотивована наступними доводами. Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову є істотним порушенням процесуального закону, оскільки повноваження представника були підтверджені долученим ордером з необхідними реквізитами (а.с. 16), що відповідає вимогам ч. 4 ст. 62 ЦПК України, ст. 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, правовим висновкам в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 182/9172/18.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Справа розглядається за участю представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, у відсутність повідомленої про дату та час розгляду справи заявниці ОСОБА_2 і заінтересованої особи - відповідача ОСОБА_3 , неявка яких відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 з подальшими змінами (далі за текстом Закон № 5076-VI): адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема: договір про надання правової допомоги (п. 1); ордер (п. 3).

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону № 5076-VI: ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

За ч. 3 ст. 26 Закону № 5076-VI: повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Як встановлено судом, 22.02.2021 ОСОБА_1 подана до суду першої інстанції заява про забезпечення позову до подачі позову. До заяви, зокрема, додано копію свідоцтва адвоката, ордер (а.з. 16, 17).

Долучений до заяви ОСОБА_1 ордер серії АН № 1021434 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 , укладений на підставі договору про надання правової допомоги № 1248 від 20.02.2021 містить необхідні реквізити (а.с. 16), що відповідає вимогам ч. 4 ст. 62 ЦПК України, ст. 26 Закону про адвокатуру і адвокатську діяльність, постанові ВС від 18.09.2019 у справі № 182/9172/18. В ордері також зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються, тобто адвокат наділений клієнтом усіма правами, які надані законом заявнику-позивачу, що в свою чергу логічно включає і право підписання заяв, позовних заяв тощо.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову по суті та, наголошуючи на відсутності самого договору про надання правничої допомоги, чим не підтверджено на погляд суду представницьких повноважень адвоката, суд першої інстанції не врахував відповідність долученого ордеру адвоката за своєю формою і змістом вимог закону, а також не зважив на вказівку про відсутність обмежень в процесуальних правах, що має і сторона-довіритель (включаючи подання заяв до суду).

Відтак, відсутність застереження щодо повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від імені особи, яку він представляє, мала оцінюватися судом як наявність у представника такого процесуального повноваження.

Вказане свідчить, що заяву про забезпечення позову від імені ОСОБА_2 було подано та підписано її представником - адвокатом Білозьоровим О.Б., повноваження якого на вчинення такої дії узгоджуються з матеріалами справи.

Аналогічний висновок висвітлений в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 185/2794/19.

Крім того, при наявності у суду сумнівів щодо документів на підтвердження повноважень представника або їх недостатності в сенсі норм законодавства, то суд мав використати процесуальні можливості згідно зі ст. 185 ЦПК України, надавши заявникові строк для усунення недоліків щодо подання необхідної документації і її обсягу. В даному ж випадку судом відмовлено по суті поданої заяви про забезпечення позову.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, поданою представником адвокатом Білозьоровим О.Б.

На підставі ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з встановлених обставин справи та вимог закону, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Одночасно з цим, колегія суддів вбачила, що судом першої інстанції було роз`яснено заявникові відсутність в подальшому процесуальних перешкод на подання в подальшому аналогічної заяви про забезпечення позову, оформленої належним чином з відповідними додатками.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2021 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, заінтересована особа-відповідач ОСОБА_3 , направити до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.

Судді С.А.Попова

С.А.Зайцева

О.М.Пономарьова