ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1540/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-49-2005 Категорія: на ухвалу Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідачі ТОВ «Черкаська продовольча компанія», ТОВ «Варта -Сервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.06.2021 (повний текст складено 30.06.2021, суддя в суді першої інстанції Пироженко В.Д.) про залишення без розгляду заяви позивача про роз`яснення рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Черкаська продовольча компанія», ТОВ «Варта -Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення коштів за нанесену моральну шкоду,

в с т а н о в и в :

02.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005 в даній справі, вказуючи, що в його позові безпідставно відмовлено. Рішення суду є незрозумілим та підлягає роз`ясненню, оскільки є завідомо неправосудне, заочне, замовно-корупційне, незрозуміле та невмотивоване, ухвалене за свідомого ігнорування верховенства права. Просить роз`яснити йому суть ухваленого рішення для вжиття подальших заходів правового реагування.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 07.06.2021 вказану заяву залишено без задоволення з мотивів того, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005 є чітким, конкретним, зрозумілим та не потребує будь-яких роз`яснень.

Заявник подав 25.06.2021 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та зобов`язати суддю Соснівського районного суду м. Черкаси роз`яснити суть ухваленого рішення.

Одночасно 25.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із повторною заявою про роз`яснення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005, навівши такі ж доводи, як у його заяві про роз`яснення рішення, поданій 02.06.2021.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.06.2021 вказану заяву залишено без розгляду, оскільки подання чергової заяви про роз`яснення судового рішення визнано зловживанням процесуальними правами.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, заявник подав 19.07.2021 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у справі, а також зобов`язати суддю Пироженко В.Д. роз`яснити позивачу суть винесених нею неправосудних судових рішень. Вказує, що судом порушено норми законодавства при постановленні ухвали.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005 в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Черкаська продовольча компанія», ТОВ «Варта-Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення коштів за нанесену моральну шкоду відмовлено. Також, даним рішенням змінено дату звільнення ОСОБА_1 з ТОВ «Варта-Сервіс» та вирішено рахувати його звільненим за ст. 40 п. 1 КЗпП України з 16.01.2003 (а.с. 192-195, 196-198, Т. 2).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28.09.2005 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення суду від 13.06.2005 відхилено, рішення залишено без змін, та змінено дату звільнення ОСОБА_1 і вирішено вважати його звільненим з посади охоронника 1 категорії ТОВ «Варта-Серввіс» філія в м. Черкаси за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 22.02.2003 (а.с. 260-262, Т.2).

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13.09.2007 касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005 і ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28.09.2005 залишено без змін (а.с. 317, Т. 2).

Ухвалою Верховного суду України від 01.02.2008 у допуску до провадження у зв`язку з винятковими обставинами скарги ОСОБА_1 про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28.09.2005 та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 13.09.2007, постановленої в касаційному порядку, у зв`язку з винятковими обставинами та у витребуванні справи відмовлено (а.с. 322, Т. 2).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2010 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005 за нововиявленими обставинами відмовлено (а.с. 32-33, Т. 3).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22.09.2010 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2010 про перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без розгляду (а.с. 47-48, Т. 3).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22.11.2010 апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а оскаржувану ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2010 у даній справі залишено без змін (а.с.81-82, Т. 3).

У подальшому позивачем неодноразово подавались до судів скарги з вимогами про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005 по суті спору в цій справ та про його роз`яснення, а також про роз`яснення інших судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Так, заявником ОСОБА_1 подавались заяви про роз`яснення рішення від 13.06.2005. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2019 у задоволенні заяви відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 11.02.2020 ухвалу суду від 10.12.2019 залишено без змін. Також ним подано аналогічну заяву про роз`яснення рішення від 13.06.2005, яку ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.06.2021 залишено без задоволення, та постановою Черкаського апеляційного суду від 20.07.2021 вказану ухвалу суду залишено без змін.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилась (вичерпана), скарг, подання клопотань (заяв) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Частиною 3 статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин має право залишити без розгляду, або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує заходи, визначені цим Кодексом.

Оскільки заявник неодноразово подавав ідентичні заяви про роз`яснення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2005, зокрема, 02.06.2021 (яка розглянута судом згідно ухвали від 07.06.2021) та 25.06.2021, суд першої інстанції вірно відповідно до положень ст. 44 ЦПК України визнав повторне подання ідентичних заяв про роз`яснення рішення суду зловживанням процесуальними правами та з цих підстав залишив заяву позивача, подану до суду 25.06.2021, без розгляду.

Апеляційний суд враховує, що за правовим висновком в постанові КЦС ВС від 03.06.2020 по справі №318/89/18 потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними ) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідки щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що «учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним. Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України».

Також ВС в постанові від 09.02.2021 у справі №910/5251/20 звернув увагу, що процесуальним законом вимагається та забезпечується належна поведінка сторони в суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Адже, правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові ВС від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Апеляційні доводи скаржника у справі правильності таких висновків не спростовують, адже стосуються порушення, на його думку, судом при ухваленні рішення по суті спору в 2005 році норм законодавства, та не обґрунтовують повторність подання ідентичної заяви про роз`яснення рішення суду, правомірності чого надано оцінку в оскарженій ухвалі від 30.06.2021.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.06.2021 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Керуючись ст. ст. 271, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.06.2021 про залишення без розгляду заяви позивача про роз`яснення рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Черкаська продовольча компанія», ТОВ «Варта -Сервіс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення коштів за нанесену моральну шкоду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 27.07.2021.

Суддя-доповідач

Судді