РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3533/18

17 лютого 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

Учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 - не з`явилася,

представник позивача ОСОБА_2 - не з`явився,

відповідач ОСОБА_3 - не з`явився,

представник відповідача - адвокат Татарчук Л.І.(була присутня),

відповідач приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. - не з`явилася ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 - не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Киселюк О. В. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис про право власності.

Позовна заява мотивована тим, що приватний нотаріус звертаючи стягнення на квартиру позивача і проводячи реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем ОСОБА_3 не переконалася у безспірності заборгованості третьої особи ОСОБА_4 за договором позики. Крім того, позивач зазначила, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки за правилами позасудового врегулювання не було дотримано вимог ч.3 ст.37 ЗУ "Про іпотеку", а саме не було визначено на підставі відповідної оцінки вартість спірної квартири саме на момент набуття такого права власності відповідачем ОСОБА_3 . Вважає, що спірним рішення та внесеним в реєстр записом було порушено право власності позивача та протиправно припинено її право приватної власності на належну позивачу квартиру.

До початку судового розгляду справи, а саме 30.01.2019 року відповідачем ОСОБА_3 на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та зазначив, що обставини на які посилається позивач у позовній заяві не відповідають обставинам справи. Крім того вказав, що позивач не послалася у позовній заяві на жодну правову норму, яка б регламентувала обо`язок суду визнати протиправною та скасування реєстрації права власності, скасування запису про право власності.

Також 30.01.2020 року відповідачем приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В до суду подано відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач зазначає, що нею як реєстратором було дотримано всіх вимог чинного законодавства, зокрема ст.35 ЗУ "Про іпотеку" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, у жовтні 2019 року позивачем ОСОБА_1 , в межах цивільної справи №569/11069/16-ц за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності, подано до Рівненського міського суду клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду - до Костопільського районного суду Рівненської області.

В обгрунтування даного клопотання позивач покликається на те, що відповідно до Постанови Верховного Суду від 04 вересня 2019 року скасовано попередні рішення судів (місцевого та апеляційного) у справі №569/11069/16-ц за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності та передано на новий розгляд. Крім того, в Костопільському районному суді Рівненської області перебуває на розгляді справа за №564/3533/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з цим самим (аналогічним) предметом позову, але поданим з інших підстав. Оскільки, з змісту позовної заяви вбачається, що спір в цій справі стосується нерухомого майна(квартири), котра розташована у АДРЕСА_1 , то відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходження майна, тобто така справа підсудна Костопільському районному суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності передано за підсудністю до Костопільського районного суду.

З матеріалів цивільної справи № 569/11069/16-ц вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В., треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якому просила визнати протиправною та скасувати, проведену 25 лютого 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Киселюк О. В., державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис про право власності.

Позовна заява мотивована тим, що іпотекодержателем, у порушення статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, їй не направлялась вимогу про усунення порушень за договором позики, що є обов`язковою умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того, зазначила, що іпотекодержатель не повідомив нотаріуса про факт оспорювання договору іпотеки у судовому порядку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення цінного листа вимоги іпотекодержателя про необхідність повернення боргу та право на задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки була отримана боржником та позивачем завчасно. ОСОБА_3 мав право скористатись позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, а в задоволенні позовних вимог боржника ОСОБА_4 у справі про визнання недійсним договору позики рішенням суду відмовлено за недоведеністю.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору та ухвалено рішення у відповідності законом.

Постановою Верховного Суду в від 04 вересня 2019 року Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2020 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження, об`єднано в одне провадження цивільну справу №564/3533/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та цивільну справу №569/11069/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивача, заявлені вимоги підтримала.

Представник позивача-адвокат Костюкович С.І. в судове засідання (17.02.2021) не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. В ході розгляду справи надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності підтримав з підстав викладених в позовних заявах.

Відповідач приватний нотаріус Киселюк О.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Татарчук Л.І. в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог з відстав викладених у відзивах на позов від 30.01.2019 року та 27.01.2021 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані у справі докази у сукупності, дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 03 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 передав для останньої у власність 66 000 грн, що на день укладання договору становило 6 000 доларів США, на строк до 03 квітня 2015 року.

Відповідно до пункту 2 договору, позика є оплатною зі сплатою відсоткової ставки за користування коштами в розмірі 6,5 % щомісяця від суми позики.

На виконання забезпечення зобов`язань ОСОБА_4 перед позичальником 03 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір іпотеки відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Умови договору іпотеки містили Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до якого сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. При цьому іпотекодержатель самостійно визначає один із способів звернення стягнення: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Згідно пункту 5.1 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у випадках та на підставах, передбачених законом у разі порушення будь-якого основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою, та будь-якого зобов`язання іпотекодавця за договором іпотеки.

14 грудня 2014 року ОСОБА_3 направив боржнику ОСОБА_4 та іпотекодавцю ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень зобов`язань за договором позики, просив виконати вимоги пунктів 2, 7, 9 договору та повернути достроково всю суму позики в розмірі 97 800 грн, що на час направлення вимоги еквівалентно 6 000 доларів США, та нараховані відсотки за користування позикою в сумі 19 071 грн, що еквівалентно 1 170 доларам США, протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги.

06 листопада 2015 року ОСОБА_3 повторно направив ОСОБА_4 та ОСОБА_1 лист-повідомлення, де зазначив суму заборгованості по позиці та повідомив, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_4 застосовує Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, та обраний спосіб задоволення таких вимог, а саме, передачу в рахунок погашення боргових зобов`язань ОСОБА_4 по договору позики в сумі заборгованості 209 520 грн предмета іпотеки: - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відправлення рекомендованих повідомлень від 14 грудня 2014 року та 06 листопада 2015 року підтверджується поштовими квитанціями та поштовими описами рекомендованих листів. Рекомендовані повідомлення боржник ОСОБА_4 отримала відповідно 05 січня 2015 року та 07 листопада 2015 року.

Доказів того, що позивач ОСОБА_1 отримала лист-повідомлення, де було вказано суму заборгованості по позиці та повідомлення про застосування Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а саме передачу в рахунок погашення боргових зобов`язань ОСОБА_4 по договору позики в сумі заборгованості 209 520 грн предмета іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

25 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. із заявою про державну реєстрацію прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусам Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. була здійснена така державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалась на те, що нотаріус вчинив запис про реєстрацію іпотечної квартири з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тобто, предметом спору є скасування запису у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за відповідачем ОСОБА_3 права власності на квартиру.

Суд погоджується з тим, що скасування запису щодо державної реєстрації права власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_3 є способом захисту прав позивача на таке нерухоме майно від їх порушення особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, належним відповідачем у таких справах є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому суд рахує, що позивач правомірно пред`явила позов також і до відповідача ОСОБА_3 .

Вирішуючи даний спір по суті, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що умови договору іпотеки від 03.04.2014 року містили Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. При цьому іпотекодержатель самостійно визначає один із способів звернення стягнення: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Так у пункті 6.2 договору іпотеки сторони погодили, що у разі настання обставин, зазначених в пункті 5.1 договору, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення щодо застосування застереження задоволення вимог іпотекодержетеля. В повідомленні зазначається, який спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені Законом України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем про задоволення своїх вимог.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів того, що була поведена оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на момент такого набуття (реєстрації) права власності на спірне майно за відповідачем ОСОБА_3 , що є порушенням вимог ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Дана обставина позбавила суд можливості перевірити ту обставину чи не перевищує розмір забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя на 90 відсотків вартості предмета іпотеки, які іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, направлення вимог іпотекодержателю про усунення порушення боржнику та іпотекодателю, які відмінні між собою та їх отримав лише боржник, не може у повній мірі свідчити про належне дотримання відповідачем ОСОБА_3 вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною тринадцятої статті 15 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 8, 13 Порядку).

Відповідно до пункту 15 Порядку під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

За таких обставин, при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна, державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій, поки таке обтяження не буде зняте.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 14-100цс19.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки було здійснено в супереч нормам Закону України "Про іпотеку".

Відповідач по справі приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. діяла також в супереч вимог Закону України «Про іпотеку» , Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини вказують на порушення чинного законодавства при вчиненні реєстраційної дії - державної реєстрації права власності відповідачем по справі приватним нотаріусом Кислюк О.В., що є підставою для визнання незаконним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10.12.81,263,265.268.273 ЦПК України. ст.ст.1,33,35,37 Закону України "Про іпотеку" , ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Кислюк О.В. про державну реєстрацію права власності від 25 лютого 2016 року, індексний номер 28472703 та скасувати внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис №13455444 про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , (житель АДРЕСА_3 ), РНОКПП - НОМЕР_2 .

Приватний нотаріус Рівненського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни (юридична адреса: 33028. м.Рівне, вул.Остафова,4/3).

Третя особа:

ОСОБА_4 (жителька АДРЕСА_4 ), РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

26 лютого 2021 року.

СуддяЛ. А. Грипіч