Провадження №4-с/521/19/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді- Роїк Д.Я.

при секретарі судового засідання Коноваловій К.О.

за участю представника скаржника ТОВ Ніссан Мотор Україна- адвоката Сьомочкіної Є.М.

представника стягувача ОСОБА_1 -адвоката Євценко Р.І.

представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В.-адвоката Заверухи І.Л.

розглянувши клопотання представника скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна»- адвоката Сьомочкіної Є.М. про поновлення строків на звернення до суду зі скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» стягувач ОСОБА_1 , боржник-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» стягувач ОСОБА_1 , боржник-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Кар» на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича.

Представник скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна»-адвокат Сьомочкіна Є.М. звернулась з заявою до суду, в якій просить поновити строк для подання даної скарги щодо дій та бездіяльності приватного виконавця Іванова А.В. посилаючись на наступне.

Адміністративний позов заявника на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця було подано до адміністративного суду своєчасно, 27.01.2020 року, тобто в 10-денний строк, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 287 КАС України. Факт своєчасного звернення до адміністративного суду підтверджується копією ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2020 року. Зазначена ухвала набрала чинності після перегляду в апеляційному порядку і була залишена без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2020 року. 11.08.2020 року ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду була отримана скаржником, а 21.08.2020 року скаржник звернулась зі скаргою до Малиновського районного суду м. Одеси.

Зазначала, що з моменту звернення Заявника до адміністративного суду із позовною заявою щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця та до моменту закриття провадження з певних вимог у адміністративній справі заявник був в праві очікувати розгляду справи по суті.На час та тривалість розгляду справи адміністративним судом першої та апеляційної інстанції Заявник вплинути не міг, чинники перебували за його волею та бажанням. Тому, враховуючи своєчасне звернення заявника до суду з позовом уперше, тривалість розгляду справи ( в порядку адміністративного судочинства) а також невідкладне звернення до суду зі Скаргою в порядку цивільного судочинства ( після закриття апеляційним судом провадження по справі у зв`язку з неналежністю розгляду спору в порядку адміністративного судочинства) у своїй сукупності ці обставини в рамках спірних правовідносин свідчать про поважність причин пропуску звернення заявника до суду через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі Заявника. Посилаючись на висновок ВС викладений у Постанові ВС від 30.03.2020 року по справі №826/10808/18, просила поновити строк для подання зазначеної скарги.

В судовому засіданні представник скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна»-адвокат Сьомочкіна Є.М. підтримала пояснення надані в скарзі, пояснивши що заяву було прийнято Окружним адміністративним судом м. Києва, деякі вимоги були залишені без розгляду, і постановляючи таку ухвалу суд виходив з того, що рішення дії та бездіяльність виконавця у межах виконавчого провадження підлягають оскарженню до суду, який видав виконавчий лист, тобто до Малиновського районного суду м. Одеси .

Представник стягувача ОСОБА_1 -адвокат Євценко Р.І. заперечував щодо задоволення клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця з підстав зазначених у запереченні від 01.09.2020 року, пояснивши суду, що відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справи як суд першої інстанції. Беручи до уваги обізнаність скаржника ТОВ «Нісссан Мотор Україна» сторони виконавчого провадження ще 17.01.2020 року як про відкриття виконавчих проваджень , вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, винесення відповідних постанов, а також закінчення виконавчих проваджень ще 20.01.2020 року, так і те, що останній приймає участь у судових процесах за допомогою адвоката, та те, що чинним законодавством чітко визначено та врегульовано порядок оскарження рішень , дій та бездіяльності виконавців , а також положення законодавства щодо презумпції знання законодавства- представником ТОВ «Ніссан Мотор Україна»-адвокатом Сьомочкіною Є.М.не наведено причин неможливості подати вказану скаргу у строки, встановлені законодавством, підстави для визнання причин пропуску такого строку поважними відсутні.

Представник приватного виконавця Іванова А.В.- адвокат Заверуха І.Л. заперечував щодо задоволення клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця з підстав зазначених у письмових поясненнях від 29.10.2020року, зазначивши , що причини, на які посилається представник скаржника ТОВ «Ніссан Мотор Україна»-адвокатом Сьомочкіною Є.М. не є поважними, зазначивши, що відповідно до ЦПК України, учасники судового процесу рівні перед законом та судом. Заява не обґрунтована, безпідставна, сторона скаржника зловживає та маніпулює своїми правами. Так, приватним виконавцем у заяві про закриття провадження в адміністративній справі № 640/2058/20, яку було отримано скаржником15.05.2020 року зазначалось, що бездіяльність приватного виконавця повинні оскаржуватись Боржником у порядку передбаченому законом до суду, який видав виконавчий документ, а саме до Малиновського районного суду м. Одеси. Не знання вимог чинного законодавства та встановленого законом порядку і строків оскарження дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця не може бути поважною причиною пропуску строку для подачі скарги. Звертав увагу суду на той факт, що адміністративний позов, який подав скаржник і на який посилається в пояснення поважності пропуску встановленого строку на звернення із даною скаргою до належного суду, подавав та підписував адвокат Сьомочкіна Є.М., яка є фахівцем у галузі права, який не міг не знати про те, що дана скарга має подаватись до Малиновського районного суду м. Одеси. Тобто адвокат зобов`язаний був дати відповідні консультації своєму клієнту, яких він не дав або дав помилкові, але ризик використання скаржником помилкових консультацій адвоката не може бути перекладений на державу в особі належного суду чи інших учасників виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця статті проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Статті 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до усталеної практики Суду право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосовними засобами та поставленою метою. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року).

Як передбачено ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Норми ЦПК Українине містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 384 ЦПК України 2004 року скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.( Постанова ВС від 25.03.2020 по справі № 2-2862/11).

Згідно зі статтею 385 ЦПК України 2004 року скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) зробила висновок, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, необхідно дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу. Враховуючи, що аналогічні правила щодо строків звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця передбачені й у ЦПК України 2004 року, суд застосовує наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у цій справі.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.»

Так, судом встановлено, що до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніссан мотор Україна" із позовом до Приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, в якому просить суд визнати протиправними дії приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича щодо стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» у виконавчих провадженнях №№ 60998843, 60998924 від 16.01.2020 та зведеному виконавчому провадженні №60998956 від 16.01.2020 (за виконавчими листами Малиновського районного суду м. Одеси № 521/4467/15-ц від 16.01.2020 р.) загальної суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в сумі 4 604 186,54 грн., стягнути з приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича на користь ТОВ «Ніссан Мотор Україна» суму стягнутих коштів (з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження) в розмірі 2 302 252,15 грн. на відшкодування завданої шкоди внаслідок таких протиправних дій відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2020 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2020 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 закрито провадження у справі №640/2058/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніссан Мотор Україна" до Приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича, яка полягає у не здійсненні обов`язкового зупинення виконавчих проваджень №№ 60998843, 60998924 та зведеному виконавчому провадженні №60998956 від 16.01.2020, закінчених 20.01.2020, щодо виконання виконавчих листів Малиновського районного суду м. Одеси №521/4467/15-ц від 16.01.2020 та у не здійсненні розгляду повідомлень позивача від 17 та 20 січня 2020 року; визнання протиправними дій приватного виконавця Іванова Андрія Валерійовича щодо примусового стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальність Ніссан Мотор Україна у виконавчих провадженнях №№ 6099884, 60998924 від 16.01.2020 та зведеному виконавчому провадженні №60998956 від 16.01.2020 у розмірі загальної суми стягнення основного боргу; визнання протиправною і скасування постанови приватного виконавця а саме: постанови від 16.01.2020 про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №60998956 щодо стягнення суми 2 302 093,27 грн. стягнення з приватного виконавця на користь позивача суми стягнутих коштів (з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження) в розмірі 2 302 252, 15 грн. на відшкодування завданої позивачу шкоди внаслідок протиправних дій приватного виконавця.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 по справі №640/2058/20 залишено ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 без змін.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2020 року була отримана скаржником 11.08.2020 року, про що свідчить інформація «Укрпошти» про вручення поштового відправлення.

21.08.2020 року засобами поштового зв`язку, скарга щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця направлена до Малиновського районного суду м. Одеси .

Так, скаржник вказує на те, що вперше в порядку адміністративного судочинства звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва 27.01.2020 року, тобто в межах встановленого законом 10-денного строку як особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права.

Однак, 17.06.2020 року, майже через півроку після звернення до суду, ухвалою цього суду провадження у справі було закрито у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2020 року залишено без змін.

На моменту звернення до суду із заявою та до моменту закриття провадження у справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» вправі був очікувати розгляду справи по суті. На час та тривалість розгляду справи Окружним адміністративним судом м. Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» не міг вплинути, ці чинники перебували за його волею та бажанням.

Після закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку адміністративного судочинства Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» у серпні 2020 року звернувся до Малиновського районного суду з цією скаргою.

Проаналізувавши факт звернення заявника до суду з заявою вперше з дотриманням строків звернення, дотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання заяви, тривалість розгляду справи (в порядку адміністративного судочинства), на яку заявник чи його представник об`єктивно не могли вплинути; поведінку заявника після отримання постанови суду про закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, який відразу звернувся до суду з скаргою в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що своїй сукупності ці обставини в рамках спірних правовідносин не можуть не свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду через об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі заявника.

Така правова позиція викладена в Постанові ВС справа №826/10808/18.

Крім того, суд враховує , що у своїй ухвалі від 17 червня 2020 року по справі № 640/2058/20 Окружний адміністративний суд міста Києва роз`яснив боржнику про можливість вернутись із вказаними вимогами до Малиновського районного суду м. Одеси в порядку ст. 446 ЦПК України, а вказана ухвала набрала законної сили відповідно до Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини висловив у справі «Чуйкіна протии України» свою позицію, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції «Право на справедливий суд», забезпечують кожному право звертатися до суду із позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (п. 50 рішення ЄСПЛ в справі «Чуйкіна проти України»).

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що передбачений процесуальним законодавством строк звернення до суду із даною скаргою заявником пропущений з поважних причин, а отже наявні всі підстави для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 133-137, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ніссан Мотор Україна» строк на звернення зі скаргою щодо дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, відшкодування збитків, шляхом повернення списаних коштів у виконавчому провадженні.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд міста Одеси.

Повний текст виготовлено 05.03.2021 року.

Суддя: Д.Я. Роїк