У Х В А Л А

18 березня 2021 року

м. Київ

справа №552/2581/20

провадження № 61-936ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - відповідач-1), ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 07 травня 2020 року № 72-П про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації»; визнати незаконним та скасувати п. 1 наказу ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 07.05.2020 № 161-к про звільнення ОСОБА_1 . Просив також поновити його на посаді генерального директора Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 08 травня 2020 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення його на роботі та моральну шкоду, яку визначив у розмір 30 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 07 травня 2020 № 72-П про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» та пункт 1 наказу ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 07 травня 2020 № 161-к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді. Стягнуто з ДП «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 183 173,76 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

18 січня 2021 року відповідач-1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Після усунення недоліків касаційної скарги підлягає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження у справі.

Як на підставу касаційного оскарження, відповідач-1 посилається на пункт перший частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував положення абзацу 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки не врахував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 травня 2020 року у справі №160/5162/19, від 06 липня 2020 року у справі №803/849/16. Крім того, скаржник зазначає, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права, а саме щодо підсудності спору, предметом якого є застосування звільнення у зв`язку із потенційним конфліктом інтересів у контрактовій формі трудових правовідносин особи, яка для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюється до осіб, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у поєднанні із положеннями антикорупційного законодавства. Крім того, мотивувальна частина касаційної скарги містить посилання на процесуальні порушення, допущені судами попередніх інстанцій в процесі розгляду справи, що відповідає пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

За таких підстав касаційна скарга Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами першим, третім та четвертим частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою відповідач-1 подав заяву про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якої посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 18 грудня 2020 року, в зв`язку з чим вважає, що строк касаційного оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами цієї ж норми цивільного процесуального законодавства учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 11 грудня 2020 року. Строк касаційного оскарження сплинув 10 січня 2021 року. Касаційну скаргу подано до суду 18 січня 2021 року, тобто, поза межами строку касаційного оскарження. Проте, з доданих до заяви копії конверта з штрихкодовим ідентифікатором №066 та витягу за цим номером, виготовленого за допомогою електронного сервісу АТ «Укрпошта» вбачається, що копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 18 грудня 2020 року, останній день тридцятиденного строку припадає на 17 січня 2021 року (неділя), в зв`язку з чим відповідно до частини третьої статті 124 ЦПК України переноситься на наступний за ним робочий день - на 18 січня 2021 року. За таких підстав заява про поновлення строку касаційного оскарження є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 5045,00 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про поновлення строку касаційного оскарження задовольнити.

Поновити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України постанови Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Полтави матеріали цивільної справи №552/2581/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Державного підприємства «Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук