Провадження №6/311/40/2021
Справа№311/1886/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді: Пушкарьової С.П.

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка подання старшого державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бойчуна О.Д., про примусове проникнення до житла та інших приміщень за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся з поданням старший державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бойчун О.Д. про примусове проникнення до житла та інших приміщень за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання старший державний виконавець зазначає, що на виконанні Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження ВП №52147180 з примусового виконання виконавчого листа №2/311/849/2016 від 09 серпня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розміні ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів почато з 05 липня 2016 року.

09 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52147180, якою боржника ОСОБА_1 зобов`язано сплатити аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Сторонам виконавчого провадження за адресами їхнього проживання неодноразово направлялися розрахунки про заборгованість по аліментам та роз`яснення права на оскарження розрахунків по аліментам, та права стягувача звернутися до правоохоронних органів з заявою за ст. 164 КК України.

28 листопада 2018 року державним виконавцем Ямпольською І.В. на підставі здійснення розрахунку від 28 листопада 2018 року за період з 05 липня 2016 року по 30 листопада 2018 року в сумі 54 096, 06 грн. було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанову про встановлення обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями, метальними снарядами несмертельної дії та накладено КЕП.

07 лютого 2018 року, 21 листопада 2018 року, 28 листопада 2018 року, 29 листопада 2018 року, 12 січня 2019 року, 19 січня 2019 року, 19 лютого 2019 року, 18 вересня 2019 року, 03 лютого 2020 року, 14 липня 2021 року, 02 лютого 2021 року, 05 лютого 2021 року сформовані запити до ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, а також про осіб-боржників, які отримують пенсії інформацію стосовно боржника не знайдено.

07 лютого 2018 року, 21 листопада 2018 року, 28 листопада 2018 року, 29 листопада 2018 року, 12 січня 2019 року, 19 січня 2019 року, 19 лютого 2019 року, 18 вересня 2019 року, 03 лютого 2020 року, 14 липня 2021 року, 02 лютого 2021 року, 05 лютого 2021 року сформовані запити до ДФС про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та згідно отриманої відповіді на запити інформація стосовно боржників-фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) додатковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

До відділу боржників ОСОБА_1 жодного разу не з`являвся, відомостей про своє працевлаштування та/або перебування на обліку в органах соціального забезпечення, центру зайнятості та довідки про отриманні доходи не надав.

14 жовтня 2020 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою місця реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 . На момент виїзду за вказаною адресою вдома мешканців будинку не було, залишено виклик про явку боржника на 20 жовтня 2020 року, за яким боржник до відділу не з`явився та відомості про причини неявки не надав.

03 лютого 2021 року державним виконавцем повторно здійснено виїзд за адресою місця реєстрації боржника. Вдома була присутня мати боржника ОСОБА_4 та його брат. Мати ОСОБА_4 надати доступ до житла та приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_1 з митою виявлення майна боржника на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу відмовилась. Під час виїзду у розмові з рідною матір`ю боржника ОСОБА_4 , державним виконавцем Бойчуном О.Д. в усній формі спілкування, було роз`яснено про наявний виконавчий документ, який перебуває на примусовому виконанні у відділу, про наявний розмір заборгованості по аліментам, про негативні наслідки ухилення від сплати аліментів, та попереджено про можливість отримати ухвали суду для примусового входження до будинку за даною адресою для виявлення та звернення майна боржника для його подальшої реалізації через систему електронного аукціону «СЕТАМ» шляхом відкриття прилюдних торгів. Матір боржника відмовилась вказати про можливе неофіційне працевлаштування свого сина ОСОБА_1 .

Згідно останнього розрахунку заборгованості від 05 січня 2021 року заборгованість станом на 01 лютого 2021 року складає 143 971 грн. 36 коп. Копії даних розрахунків направлені сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією за вих. № 3985, №3986 від 05 січня 2021 року.

На призначену дату 11 лютого 2021 року до відділу боржник ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити (адреса вказана у запиті, дата номер запиту) майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Виконавцем (дата виклику) на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, державного виконавця про причини неявки не повідомив. Відповідно до Реєстру цивільних повітряних суден України на 03 лютого 2021 року за боржником ОСОБА_1 право власності на повітряні судна не зареєстровано.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником реєстрація права власності на майно відсутня. Згідно постанови про арешт майна боржника від 03 лютого 2021 року ВП №52147180, внесено запис обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Для забезпечення реального виконання рішення суду. Відповідно до відповіді ІС ДП «НАІС» за боржником не зареєстровано права власності на рухоме майно.

03 лютого 2021 року відомості про обтяження нерухомого майна внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна.

02 лютого 2021 року між старшим державним виконавцем відділу Бойчуном О.Д. та боржником ОСОБА_1 відбулася телефонна розмова, під час якої останньому було роз`яснено необхідність сплачувати аліменти, та негативні наслідки за ухилення від сплати аліментів та можливі здійснювані виконавчі дії щодо виконання рішення суду. Проте, боржник відмовився в усній формі їх сплачувати. Про місце свого фактичного мешкання та джерело отримання доходів, за рахунок яких він існує, боржник надати інформацію відмовився.

Станом на 01 березня 2021 року загальна заборгованість по аліментам становить 146 797 грн. 62 коп., згідно винесеної постанови про накладення штрафу від 11 лютого 2021 року на суму 25 502 грн. 18 коп. (який було накладено на боржника та нарахована за період з 01 грудня 2018 року по 01 лютого 2021 року заборгованість по аліментам становить 85 007 грн. 28 коп.), згідно винесеної постанови про накладення штрафу від 28 листопада 2018 року на суму 15 228 грн. 82 коп. (який нарахована згідно розрахунку від 28 листопада 2018 року за яким заборгованість по аліментам становить 54 096 грн. 06 коп.).

Посилаючись на невиконання боржником своїх зобов`язань та положення ст.ст.18,48,56 Закону України «Про виконавчепровадження» старший державний виконавець просить подання задовольнити.

В судове засідання старший державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бойчун О.Д. не з`явився, про день та час розгляду справи за поданням був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, будь-яких документів на підтвердження

поважності причин неявки суду не надано, проте у п.2 змісту (прохальної частини) подання, викладено прохання державного виконавця розглянути подання в межах чинного законодавства та про прийняте рішення повідомити Василівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає подання, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Василівському районну відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП №52147180 з примусового виконання виконавчого листа №2/311/849/2016 від 09 серпня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розміні ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів почато з 05 липня 2016 року. За вказаними виконавчими документами боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Загальна заборгованість за виконавчим провадженням №52147180 станом на 01 березня 2021 року становить 146 797 грн. 62 коп.

09 вересня 20216 року державним виконавцем Стеблій Ю.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №52147180.

03 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Бойчунов О.Д. було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру цивільних повітряних суден України на 03 лютого 2021 року за боржником ОСОБА_1 права власності на повітряні судна не зареєстровано.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником реєстрація права власності на майно відсутня.

Згідно постанови про арешт майна боржника від 03 лютого 2021 року ВП №52147180, внесено запис обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до відповіді ІС ДП «НАІС» за боржником не зареєстровано права власності на рухоме майно.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Василівською міською радою Запорізької області за вих.№252 від 15 лютого 2021 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповідей ПФУ та ДФС України, боржник офіційно не працевлаштований, на обліку в органах ПФУ не перебуває, пенсії не отримує, розрахункові рахунки відсутні.

Відповідно до акту державного виконавця від 14 жовтня 2020 року, старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бойчуном О.Д. 14 жовтня 2020 року року здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою вдома мешканців будинку не було, залишено виклик про явку боржника на 20 жовтня 2020 року. Акт було складено в присутності понятого ОСОБА_5 .

Відповідно до акту державного виконавця від 03 лютого 2021 року, старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бойчуном О.Д. 03 лютого 2021 року повторно здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника. За вказаною адресою була вдома мати боржника ОСОБА_4 . В доступі до житла та приміщень розташованих для здійснення огляду, майнового стану та складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника в разі виявлення майна на яке можливо звернути стягнення, було відмовлено в присутності понятого ОСОБА_6 , про що складено акт державного виконавця.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець

під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Положеннями ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином законодавцем з метою унеможливлення порушення прав боржника фактично запроваджено судовий контроль за діями виконавців, які полягають у наданні дозволу на таке проникнення саме за ухвалою суду.

Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Подібні положення містить ст. 311 Цивільного кодексу України, за змістом якої житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із рятуванням життя людей та майна або з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, законом може бути встановлено інший порядок проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в них огляду та обшуку.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага (абз. 5 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України від 31.05.2011 № 4-рп/2011).

Виходячи з наведеного, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов`язаний керуватися нормами ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника, а у разі неможливості потрапити у жиле приміщення

боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Аналіз положень ЗУ «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Оскільки законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване, то це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обґрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Суд враховує, що як вбачається з положень ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Проте, сам по собі факт, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджує про фактичне проживання боржника за цією адресою та наявність у житловому приміщенні та інших приміщень його майна, яке можливо описати, арештувати та реалізувати в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо права власності на зазначений об`єкт не нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд наголошує, що у разі проникнення до житла чи іншого володіння особи, яка не є учасником виконавчого провадження, у поданні мають бути вказані обставини, які б свідчили про її інформування про необхідність вчинення дій щодо передачі майна, належного боржникові, для подальшого звернення стягнення на нього.

Враховуючи те, що житлове та інше приміщення, до якої державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення, не належить боржнику ОСОБА_1 , то виконавцем не вирішене питання щодо залучення особи, яка є власником даного будинку, не взято до уваги його інтереси щодо захисту його права власності, оскільки у поданні про примусове входження до житла не надано належного підтвердження про інформування власника, яку належить на праві приватної власності житло, до якого застосовується примусове входження.

Зазначення доказів, що підтверджують інформування особи, якій належить право власності на житло, до якого ставиться питання про примусове проникнення, є обов`язковим, оскільки вирішення такого питання може порушити законні права та інтереси іншої особи, яка не бере участь у виконанні рішення суду, на підставі якого внесено подання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів державного виконавця, а також повідомлення боржника про намір державного виконавця провести опис його майна.

Отже з наданих суду матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник знав про вчинення державним виконавцем відповідних дій та заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Державним виконавцем в обґрунтування доцільності проникнення до квартири, не надано доказів, що

ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права надані виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, як то встановлення не лише належності на праві власності вказаного житлового приміщення, а і фактичне проживання боржника за вказаною адресою.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до житла, а додані до подання акти державного виконавця не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки вказані акти складені з порушенням положень ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме до участі у виконавчій дії залучено лише одного понятого, проте кількість понятих під час вчинення даної виконавчої дії не може бути меншою ніж дві особи.

Отже подання державного виконавця не містить доказів як того, що боржник отримав повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису його майна, так і того, що боржник чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для час для вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

При розгляді подання держвиконавця суд також бере до уваги правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/41727/19-ц (провадження № 61-19942св19) .

На підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бойчуна О.Д., про примусове проникнення до житла та інших приміщень за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШПерехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районног суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова