Провадження № 2-о/686/51/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Приступи Д.І.,

за участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці ФОП ОСОБА_1 , про розкриття банківської таємниці, -

встановив:

Заявник ГУ ДПС у Хмельницькій області звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив розкрити банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка перебуває у володінні АТ КБ «Приватбанк», а саме щодо обсягу та обігу коштів за період з 01.01.2017 року по 19.06.2019 року.

Подану заяву мотивує тим, що з метою виконання функцій, передбачених Податковим кодексом України, зокрема щодо дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи в Головному Управлінні ДПС у Хмельницькій області виникла необхідність в отриманні інформації щодо розрахункових рахунків ФОП ОСОБА_1 . Потреба в зазначеній інформації, обумовлюється тим, що в ході прийнятих заходів з метою проведення позапланової документальної невиїзної перевірки, було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не надав всіх необхідних документів необхідних для проведення зазначеної вище перевірки.

На підставі викладеного заявник звернувся із зазначеною заявою до суду.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 14.08.2020 року №1460 проведено позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 ..

В результаті встановлено, що платник податків - фізична особа не подала необхідні для проведення перевірки, про що було складено Акт про ненадання документів №0209/22-01-33-03/ НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», до завдань органів державної податкової служби відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 та главою 12 ЦПК України, що містить вимоги до захисту, зберігання, використання та розкриття інформації, яка містить банківську таємницю (п. 5 ч. 1 ст. 348, п. 4 ч. 1 ст. 350 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 постанови від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Так, звертаючись до суду із заявою, Головне управління ДПС у Хмельницькій області зазначило особу, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, найменування й місцезнаходження банку, що обслуговує цю юридичну особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; обґрунтувала необхідність та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, а також зазначила обсяги (межі розкриття) інформації, що містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання.

Відсутність у справі рішення (наказу) керівника відповідного органу державної податкової служби про проведення документальної планової або позапланової, виїзної або невиїзної перевірки платника податку не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви (за винятком випадків, коли за обставинами справи це є необхідним і є підставою заяви), оскільки ці документи, як докази у справі, оцінюються судом за правилами ст. 89 ЦПК України поряд з іншими наданими суду доказами. Необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці (п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30 вересня 2011 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 76, 81, 229, 259, 259, 263, 264, 273, 293, 294, 347-353 ЦПК України; ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»; ст.ст. 20, 78 ПК України; ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,

вирішив:

Заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі Хмельницької філії Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» розкрити Головному управлінню Державної податкової служби у Хмельницькій області банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо обсягу та обігу коштів з зазначенням контрагентів по розрахунковим рахункам № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , за період з 1 січня 2017 року по 19 червня 2019 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: