Провадження № 2/686/157/21
15 липня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Бондарчука В.В.
секретаря Петльованої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Хмельницькхліб» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що на підставі наказу №7 від 16 квітня 2020 року її було звільнено з посади формувальника 3 розряду булочного цеху за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.
Після звільнення позивачем було з`ясовано, що їй не було виплачено компенсацію за невикористану соціальну відпустку як одинокій матері за 20 календарних днів (2017 та 2020 роки). 4 вересня 2020 року відповідачем було здійснено сплату коштів в сумі 2 577 грн 13 коп. З огляду на викладене позивач просить стягнути на її користь середній заробіток з дня звільнення з роботи і по 04 вересня 2020 року в сумі 15 381 грн 80 коп.
Відповідач своїм право на подання відзиву не скористався.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечив, щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів.
Як встановлено в судовому засіданні наказом №7-к від 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 було звільнено з посади формувальника тіста 3 розряду булочного цеху ТОВ «ТД «Хмельницькхліб»» на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, з згодою сторін. На вказаній посаді позивач працювала з 13 вересня 2017 року.
Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28 травня 2012 року та копією наказу про звільнення №7-к від 16 квітня 2020 року.
З виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 4 вересня 2020 року їй ТОВ «ТД «Хмельницькхліб»» виплатило заробітну плату і аванс в сумі 2 577 грн 13 коп., що також підтверджується копією розрахункового листа.
Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Листом Міністерства соціальної політики від 29 липня 2019 року №1133/0/206-19 «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2020 рік» визначено, що тривалість робочого часу при 40 годинному робочому тижні становить 2002 год. на рік.
Розмір середньоденної заробітної плати судом розраховується відповідно до вимог Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року «Про порядок обчислення середньої заробітної плати».
Позивач з 13 лютого 2019 року по 22 лютого 2020 року, з 25 лютого 2019 року по 28 лютого 2019 року, з 1 березня 2019 року по 20 березня 2019 року, з 21 березня 2019 року по 26 квітня 2019 року, з 27 квітня 2019 року по 03 червня 2019 року, з 04 червня 2019 року по 11 липня 2019 року, з 12 липня 2019 року по 16 серпня 2019 року, з 17 серпня 2019 року по 27 вересня 2019 року, з 28 вересня 2019 року по 07 листопада 2019 року, з 08 листопада 2019 року по 13 грудня 2019 року, з 14 грудня 2019 року по 21 січня 2020 року, перебувала на лікарняному, а з 21 січня 2020 року по 09 лютого 2020 року перебувала у відпустці.
Позивачем були в повному обсязі відпрацьовані перед звільненням два місяці зокрема грудень 2018 року та січень 2020 року, у зв`язку із чим було здійснено нарахування та виплату заробітної плати роботодавцем в сумі 4 346 грн 70 коп. та 4 933 грн 98 коп. відповідно. За ці місяці згідно табелю обліку робочого часу позивачкою було відпрацьовано 180 год. та 169 год. відповідно.
Середньогодинна заробітна плата становить 9 280 грн 68 коп./349 год. = 26 грн 59 коп.
Згідно розрахунку норм тривалості робочого часу на 2020 рік кількість годин відпрацьованих при 40 годинному робочому тижні становить 2002 год. на рік.
Середньоденний час становить 2002 год./366 календарних днів заробіток за час вимушеного прогулу становить 5,47 год.
Позивачу в день звільнення 16 квітня 2020 року не було здійснено виплату всіх належних сум, зокрема компенсації за відпустку як одинокій матері в сумі 2 577 грн 13 коп., яка була фактично виплачена тільки 4 вересня 2020 року. Період затримки розрахунку становить 140 календарних днів.
Середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить 5,47 год. х 26 грн 59 коп. х 140 календарних днів = 20 362 грн 62 коп.
Однак судом враховується, що розмір невиплаченої компенсації 2 577 грн 13 коп. становить 55,54% від суми середньомісячної заробітної плати 4 640 грн 34 коп. = 9 280 грн 68 коп./2
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року в справі №761/9584/15-ц визначила, що розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача суд дійшов до висновку, що справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивачу виплат становить 11 309 грн 40 коп. = 20 362 грн 62 коп. х 55,54%/100%.
Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було би передбачити з урахуванням статистичних усереднених показниківрішення суду.
Зазначена сума розрахована без урахуванням сум обов`язкових податків та зборів, які роботодавець повинен самостійно розрахувати та утримати від зазначеної суми.
Судові витрати по справі становлять 2102 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з ТОВ «Торговий дім Хмельницькхліб» на користь держави.
Керуючись ст.ст.116, 117 КЗпП України, ст.ст. 76, 258, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 4 640 грн 34 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Хмельницькхліб», місцезнаходження вул.Південне шосе, 57 м.Запоріжжя, .

Текст рішення виготовлено 20 липня 2021 року.

Суддя: