Справа № 732/605/21
провадження № 2/732/328/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Карпинської Н.М., секретарі Воропаєвій К.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Солонівська територіальна громада), третя особа: приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф., про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності від 19.03.2021 року та в інтересах позивача, звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений в інформаційній довідці та технічному паспорті на житловий будинок під літерами: житловий будинок А-1, прибудова а-1, загальною площею 60,4 кв.м., в тому числі 28,4 кв.м. житлової площі. Із господарських будівель та споруд є: сарай Б-1, літня кухня В-1, сіни до кухні в-1, погріб з шийкою Г-1, ворота з хвірткою № 1, огорожа № 2, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позов обґрунтовується наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який за життя мешкав у АДРЕСА_1 , який залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений 15 жовтня 1998 року ОСОБА_4 , секретарем виконавчого комітету Солонівської сільської ради, яким заповів позивачу все своє майно. Після смерті ОСОБА_3 позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Під час оформлення спадкових прав ОСОБА_1 стало відомо, що до складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 15 квітня 1991 року будинок відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Через відсутність правовстановлюючого документу на будинок та його державної реєстрації позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача з позовом до суду.

Ухвалою від 20 травня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.37-39).

Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.35).

Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Солонівська територіальна громада) у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає (а.с.57).

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Третя особа приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином (а.с.46). ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду справи.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як вбачається з дослідженого у підготовчому судовому засіданні свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , суд встановив, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 46-ти років у селі Солонівка Городнянського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 10 від 12.11.1998 року (а.с.7).

З дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого 15.10.1998 року ЄрмоленкоА.М. секретарем виконавчого комітету Солонівської сільської ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області за реєстровим номером 46, суд встановив, що ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно дослідженої довідки за № 114 від 01.03.2021 року, що видана Солонівським старостинським округом № 11 Городнянської міської ради Чернігівської області, суд встановив, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.9).

Довідка за № 290 від 04.05.2018 року, видана Солонівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області, свідчить, що ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини здійснював догляд за спадковим будинком, розташованим в АДРЕСА_1 , обробляв присадибну земельну ділянку, проводив поточний ремонт будинку. У ОСОБА_1 знаходився (перебував) сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149630, виданий на ім`я ОСОБА_3 (а.с.10).

Наведене свідчить, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні довідки за № 126 від 04 березня 2021 року, що видана Солонівським старостинським округом № 11 Городнянської міської ради Чернігівської області, суд встановив, що станом на 01.07.1990 року його брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . Згідно запису в по господарській книзі № 1, особовий рахунок № НОМЕР_2 на 1986-1990 роки, йому належало ціле домоволодіння (а.с.14).

Довідка за № 125 від 04.03.2021 року. що видана Солонівським старостинським округом № 11 Городнянської міської ради Чернігівської області, свідчить, що згідно запису в по господарській книзі № 2 за 1991-1995 року, особовий рахунок АДРЕСА_2 , станом на 15.04.1991 року, постійно були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , якому належало ціле домоволодіння з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року член колгоспного двору ОСОБА_3 не втратив право на частку в його майні (а.с.16).

Отже, ОСОБА_3 , за життя мав у власності житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов будинок з побутовими та господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність`застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Довідка Городнянського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 07 квітня 2021 року за № 232 свідчить, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Після первинного огляду об`єкта нерумого майна станом на 05 квітня 2021 року встановлено, що він відповідає таким характеристикам: щодо житлового будинку: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова. Щодо господарських будівель та споруд: Б-1 сарай, В-1 літня кухня, в-1 сіни до кухні, Г-1 погріб з шийкою, № 1 ворота з хвірткою, № 2 - огорожа. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 100 % готовності, побудовано станом до 05.08.1992 року дозвільних документів на будівництво згідно чинного законодавства не передбачено (а.с.21).

Відповідно до дослідженого звіту про оцінку об`єкта житлової нерухомості, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 60,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд встановив, що вартість вищевказаного будинку станом на 14.04.2021 року становить двадцять вісім тисяч чотириста три гривні (а.с.22-23).

Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як встановлено у судовому засіданні позивач звертався до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50-55). Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Керуючись ст. 392 ЦК України, ст. 16, 328, 1216, 1217, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 83, 89, 200, 206, 209, 211, 213, 247, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений в інформаційній довідці та технічному паспорті на житловий будинок під літерами: житловий будинок А-1, прибудова а-1, загальною площею 60,4 кв.м., в тому числі 28,4 кв.м. житлової площі. Із господарських будівель та споруд є: сарай Б-1, літня кухня В-1, сіни до кухні в-1, погріб з шийкою Г-1, ворота з хвірткою № 1, огорожа № 2, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення Суддя Н. М. Карпинська