ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м.Суми

Справа №591/682/21

Номер провадження 22-ц/816/1145/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Ніколаєнко О.О., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 18 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду за допомогою засобів поштового зв`язку з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23 січня 2007 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Так як відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 03 грудня 2020 року становить 22 249 грн 21 коп., з яких: 14 516 грн 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14 516 грн 82 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 7732 грн 39 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. - нарахована пеня; 0 грн 00 коп. - нараховано комісії.

Зарічний районний суд м. Суми рішеннямвід 13 травня 2021 року відмовив в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що рішення суду ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з порушенням норм процесуального і матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалите нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідачки.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що з моменту підписання фізичною особою заяви між банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору.

Після підписання анкети-заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна», на яку встановлено початковий кредитний ліміт. Вказана анкета-заява, крім цього містить узгоджену сторонами відсоткову ставку за користування кредитом, що безпосередньо зазначено у тексті вказаного документу та засвідчено підписом позичальника. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору. Отже, у відповідності до умов укладеного договору, банк мав право нараховувати відсотки за користування кредитом у відповідності до обумовленої сторонами відсоткової ставки та, відповідно, спрямовувати отримані від відповідача кошти на їх погашення. Вважає висновки суду про те, що банк безпідставно спрямовував кошти, внесені відповідачем, на погашення заборгованості за відсотками, є безпідставними, як і висновок суду про те, що відповідачем повністю погашено борг за основним зобов`язанням. Такі висновки суду не відповідають як вищезазначеним умовам кредитного договору, які обумовлені сторонами у анкеті-заяві, так і виписці по рахунку, яка відображає усі здійснені транзакції по картковому рахунку та повністю узгоджується з наданим до суду розрахунком заборгованості.

Зазначає, що до суду надавалась виписка по руху коштів, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, він неодноразово знімав кредитні кошти через банкомат, здійснював покупки, перекази, перерахування на інші рахунки, поповнював рахунок в терміналі самообслуговування, виписка містить всі суми здійснених транзакцій.

Банком було надано суду первісні банківські документи про видачу та рух коштів за кредитним договором. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2007 року відповідачка звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з відповідною заявою про отримання банківських послуг (а. с. 31).

У вказаній заяві зазначена сума кредитного ліміту - 3000 грн; базова процентна ставка- 36% річних з розрахунку 360 днів на рік; строк дії кредитного ліміті відповідає строку дії карти; порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості; погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з дебетової карти № НОМЕР_1 .

Позивачем також було надано виписку з рахунку (а. с. 19-28)

Відповідно до довідки банку відповідачці за кредитним договором було надано наступні кредитні картки №№: НОМЕР_2 (дата відкриття - 23 січня 2007 року, термін дії - 10/15); НОМЕР_3 (дата відкриття - 07 серпня 2015, термін дії - 08/19); НОМЕР_3 (дата відкриття - 07 серпня 2015 року, термін дії 08/19) (а. с. 30).

Відповідно до розрахунку банку, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 03 грудня 2020 року становить 22 249 грн 21 коп., з яких: 14 516 грн 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14 516 грн 82 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 7732 грн 39 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. - нарахована пеня; 0 грн 00 коп. - нараховано комісії (а.с. 5-18).

При цьому банк ставить питання тільки про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 516 грн 82 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк безпідставно до тіла кредиту зараховував нараховані відсотки, у зв`язку з чим не довів наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 14 516 грн 82 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Банк при зверненні до суду з даним позовом ставить питання про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 516 грн 82 коп.

В суді першої інстанції відповідачка заперечувала наявність у неї заборгованості за кредитним договором.

З розрахунку заборгованості, наданому позивачем, вбачається, що, починаючи з 01 червня 2015 року банк за рахунок тіла кредиту погашав відсотки (4-та колонка розрахунку), всього на загальну суму 35 060 грн 72 коп. Списання вказаних відсотків також вбачається з банківської виписки, доданої банком до позовної заяви.

Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами. Отже банк безпідставно збільшив тіло кредиту за рахунок відсотків на загальну суму 35 060 грн 72 коп., а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що банк не довів наявність у відповідачки заборгованості за тілом кредиту в сумі 14 516 грн 82 коп.

Помилкове зазначення місцевим судом про відсутність погодження з відповідачкою базової процентної ставки на рівні 36% річних на правильність висновків суду не впливає, оскільки справа по суті судом вирішена правильно.

Таким чином доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина