Справа № 626/1585/21
Провадження № 2/626/525/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

26.07.2021 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гусара П.І.,

за участю секретаря Івашкіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краснограді, у відсутності сторін, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2012 №2-5635/11 на її користь з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800 грн, щомісяця на 1/4 частину від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі з 22.05.2010 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.01.2011 року. Від цього шлюбу в них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2015 році вона вийшла заміж та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 грн, щомісяця, з 13.09.2011 року і до повноліття дитини. Також даним рішення були стягнуті з відповідача аліменти на її утримання з 13.09.2011 року в розмірі 200 грн, щомісяця, до досягнення сином трирічного віку. Стягнення аліментів в твердій грошовій сумі було обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 ніде не працював та не мав постійного доходу. На сьогоднішній день відповідач офіційно працевлаштований має постійний дохід та змінив адресу місця проживання. Оскільки право дитини на достатнє матеріальне забезпечення гарантоване державою та з урахуванням того, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн, змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, дитина потребує більше витрат, відповідач працевлаштований, але сума стягнення не змінилась. Для належного та гарантованого матеріального забезпечення дитини, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення з твердої грошової суми на частку від заробітку в розмірі ј від його доходу та заробітку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 01 липня 2021 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2510 грн. Вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, та вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, необхідно взяти до уваги, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 18.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання по розгляду позовної заяви.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він позов визнав частково і згоден на зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми 800 грн до 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини, з наступних підстав. Вказує на те, що 21.08.2018 року він одружився з ОСОБА_7 , від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його дружина на даний час ніде не працює, так як доглядає дітей. Вся родина знаходиться на його повному утриманні. Таким чином крім сина від першого шлюбу ОСОБА_10 він має на своєму утриманні, ще двох дітей та дружину. Крім того він є хворою людиною у нього ДЕП ІІІ ст. змішаного генезу з лікворними проявами РБ І ст., міокардіосклероз, кіста головного мозку, що підтверджується копією висновку лікарсько-консультативної комісії Красноградської ЦРЛ від 03.07.2017 року. Вважає, що зазначені ним обставини повинні бути враховані судом при зміні способу стягнення аліментів та визначенні частки аліментів.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лобач Н.І. до суду надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що народження дітей в іншому шлюбі не є поважною підставою для зміни розміру аліментів про, що висловився Верховний Суд у своїй постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, тому вважає, доводи відповідача, щодо зміни способу стягнення аліментів у розмірі 1/10 частки є необґрунтованими та нічим іншим не підтверджені окрім народження дітей в іншому шлюбі, що не є правовою підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримання рідної дитини на гідному рівні. Вказує на те, що відповідачем не надано довідку про його доходи на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у розмірі ј частини від доходу. Довідка яка надана відповідачем щодо стану його здоров`я датована 03.04.2017 року, а отже на час розгляду справи ним не підтверджено документально свій стан здоров`я.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лобач Н.І. до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява в якій просить розглядати справу за відсутності сторони відповідача, позов визнає частково та просить суд зміни спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 800 грн на 1/10 частину його заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Позиція суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані із зміною способу стягнення аліментів, зокрема з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2010 року, який рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.01.2011 року розірваний ( а.с. 7).

Як встановлено судом, у сторін є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2012 року стягнуті з ОСОБА_2 , аліменти на користь позивачки, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн, з 13.09.2011 року до досягнення дитиною повноліття та стягнуті з ОСОБА_2 аліменти на утримання позивачки в розмірі 200 грн, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 9).

19.06.2015 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с. 5).

Відповідач по справі 21.08.2018 року уклав шлюб з ОСОБА_7 , від даного шлюбу в нього народилось двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме, ст.ст. 182 - 184 СК України.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, а також на зміні матеріального становища платника аліментів.

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Проте, суд не погоджується з розміром аліментів, які заявлені позивачем до стягнення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Тлумачення ст. 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування , а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг , необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про наявність у відповідача на утриманні ще двох дітей та дружини, яка нещодавно народила другу дитину.

З урахуванням наявності на утриманні позивача ще двох дітей та дружини, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів на утримання дитини, а саме з 800 грн до 1/6 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Доводи відповідача про те, що він має ряд хронічних захворювань судом не приймаються до уваги, оскільки наданий ним Висновок лікарсько-консультативної комісії Красноградської ЦРЛ датований 03.07.2017 року, довідок які б підтвердили, що відповідач по справі на час розгляду справи має такі ж встановлені діагнози ним до матеріалів справи не надано.

Крім того суд не беру доводи представника позивача щодо посилання на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19, оскільки вони викладені у справі за позовом платника аліментів щодо зменшення розміру аліментів, а в даному випадку судом розглядається справа щодо зміну способу стягнення та розміру аліментів за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи наведене позов підлягають частковому задоволенню.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн., від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України , ст.ст. 4, 12, 76-81, 206, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2012 року №2-5635/11 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800 грн, щомісяця на 1/6 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави, судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя