Справа № 237/903/21
Провадження № 2/237/713/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.04.21 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар?їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку.

Однак до відкриття провадження позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог «про визнання права власності».

Ухвалою суду від 17.03.2021 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 14.04.2021 року замінено неналежного відповідача належним.

В судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

20.07.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Договір було укладено в простій письмовій формі.

На підставі доручення від 18.06.2010 року, ОСОБА_1 доручив ОСОБА_2 здійснити передачу ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 95 500 грн., що еквівалентно 12 тисячам 300 доларам США по курсу НБУ станом на 18.06.2010 року, за купівлю житлового будинку та земельних ділянок, за адресою АДРЕСА_1 .

Після отримання доручення ОСОБА_2 написав розписку про те, що грошові кошти у розмірі 12 300 доларів США він зобов?язується передати ОСОБА_3 в рахунок повного розрахунку за будинок. Після того, як ОСОБА_3 отримав грошові кошти в повному обсязі ним було складено розписку, в якій вказано, що претензії до ОСОБА_1 у нього відсутні та він бере на себе зобов?язання укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 .

Позивач вказує, у зв?язку з тим, що він особисто не міг бути присутнім під час нотаріального посвідчення та підписання договору купівлі-продажу, сторони дійшли згоди, що ОСОБА_3 надає ОСОБА_2 довіреність на продаж будинку за вказаною адресою.

Після передачі грошових коштів 20.07.2010 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 довіреність на право відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок. Після отримання довіреності ОСОБА_2 був зобов?язаний укласти з позивачем договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, що належать ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що з червня 2010 року отримавши ключі від будинку, оригінали документів на будинок та земельні ділянки разом з родиною оселився у будинку та на день звернення з позовом мешкає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації.

У зв?язку з тим, що ОСОБА_3 не вимагає від позивача покинути житловий будинок, який відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав є його власністю, а ОСОБА_2 не виконав свого обов?язку щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Так, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Районного комунального підприємства «Мар?їнське бюро технічної інвентаризації» за № 22887087, ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення Мар?їнського районного суду від 07.05.2009 року по справі 2-227-09.

Так, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 409419 від 18.03.2010 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Так, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 409420 від 18.03.2010 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0199 га., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , призначеної для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач протягом 11 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набув право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на набувальною давністю право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку «А-1» (загальною площею 114,6 км. м., в тому числі житловою площею 83,9 кв.м., допоміжною 27,0 кв. м., площею літніх неопалювальні приміщень 3,7 кв.м.), прибудова «а-1», прибудова «а1-1», тамбур «а2-1», вбиральня «Е-1», погріб «Д-1», гараж «С-1», паркан №1, ворота №2, хвіртка №3.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на набувальною давністю право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га., за кадастровим номером :01:003:0287, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 409419.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на набувальною давністю право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0199 га., за кадастровим номером :01:003:0288, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою АДРЕСА_1 Красногорівська міська рада Мар`їнського району Донецької області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 409420.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 14.04.21 року