Справа № 466/1038/21
У Х В А Л А

23 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю скаржника ОСОБА_1

державного виконавця

Шевченківського відділу ДВС у місті Львові

ЗМУМЮ (м. Львів) Кінах Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілії Богданівни,-

у с т а н о в и в :

11.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілії Богданівни, в якій просить суд визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілії Богданівни неправомірними в частині: не закриття виконавчого провадження у терміни встановлені законом; винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження з порушенням процесуальних строків та норм закону, просить скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, як таку що складена з порушенням норм процесуального законодавства, а також зобов`язати державного виконавця закрити виконавче провадження ВП №63905039, з одночасним вилученням з загального реєстру боржників та зняттям арешту з рахунків.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 28.12.2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілією Богданівною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63905039 щодо стягнення коштів в сумі 1377,71 грн. та виконавчого збору у розмірі 137,77 грн. Про відкриття даного виконавчого провадження вона повідомлена державним виконавцем не була, що є порушенням ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Про відкриття виконавчого провадження вона дізналася випадково (середина січня) зайшовши в додаток «ДІЯ», з якого вона ознайомилася з інформацією про стан виконавчого провадження. 31.01.2021 вона оплатила суму, що була вказана у постанові від 28.12.2020, а саме 1515,48 грн. 05.02.2021 вона подала заяву державному виконавцю про закриття виконавчого провадження, у зв`язку з повною оплатою боргу, однак виконавець жодним чином не зреагував на дану заяву, чим порушив ст.ст. 11, 18, 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження». 10.02.2021 вона перевірила стан виконавчого провадження, однак жодних змін не відбулося. Після чого вона зателефонувала державному виконавцю, щоб вияснити чому виконавче провадження не закрито, на що їй було повідомлено, що є незакритий платіж по розміру мінімальних витрат. Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження з`явився в системі через 10 хв. після розмови з державним виконавцем, що є порушенням п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень.

У зв`язку із вищенаведеним просить дану скаргу задовольнити, з підстав викладених у ній.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні, які викладені у скарзі, просить дану скаргу задовольнити.

У судовому засіданні державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кінах Лілія Богданівна проти задоволення скарги заперечила, пояснила, що постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження складено та винесено у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку, просила у такій відмовити за її безпідставністю

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п.9 ч.3 статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов`язків, покладених на нього законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб`єктів права на оскарження її незаконних дій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та шостої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №63905039 з виконання виконавчого листа №466/6336/19 виданого 08.12.2020 Шевченківським районним судом м. Львова.

28.12.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілією Богданівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63905039 з примусового виконання виконавчого листа №466/6336/19 виданого 08.12.2020 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 1377,71 грн. та стягнення з боржника виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 137,77 грн.

05.02.2021 боржник ОСОБА_1 подала державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілії Богданівні заяву, у якій просить закінчити виконавче провадження №63905039 з примусового виконання виконавчого листа №466/6336/19 виданого 08.12.2020 Шевченківським районним судом м. Львова, у зв`язку із повною оплатою боргу, відповідно до меморіального ордеру №МВ93654523 від 31.01.2021 року.

10.02.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілією Богданівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63905039 з виконання виконавчого листа №466/6336/19 виданого 08.12.2020 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 1377,71 грн. Даною постановою визначено боржнику ОСОБА_1 сплатити розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 135,00 грн., яка складається з наступного: винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 12 грн.; плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження у розмірі 69 грн.; винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у розмірі 30 грн.; винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 грн.; винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документу стягувану) у розмірі 12 грн.

10.02.2021 Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скеровано на адресу ОСОБА_1 для відома та виконання скеровано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.02.2021 року.

Згідно п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Згідно ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження`під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 ст. 12 та частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, про обґрунтованість дій державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2020, оскільки боржник добровільно не виконувала рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №466/6336/19 від 08.12.2020 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.02.2021, на думку суду порушення строків винесення даного рішення та вчинення виконавчих дій виконавцем не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, оскільки Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та є обов`язком боржника сплатити витрати щодо винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про стягнення виконавчого збору, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документу стягувачу), доказів того, що боржнику створило це будь які негативні наслідки суду не надано, що вказує на відсутність порушеного права скаржника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кінах Лілією Богданівною всі дії щодо виконавчого провадження №63905039 з примусового виконання виконавчого листа №466/6336/19 були прийняті у відповідності до законодавства та немає підстав для скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, прийнятого в межах примусового виконання рішення суду.

Згідно із ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 247, 258, 259, 260, 263, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кінах Лілії Богданівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Повний текст скарги виготовлено 25.03.2021 року.

Суддя: Р. Б. Єзерський