Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1550/21

Номер провадження: 2-з/511/16/21

"28" липня 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Шкарпицька В.К.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за зобов`язанням,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2021 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за зобов`язанням, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача квартиру загальною площею 46,8 кв.м, житловою площею 34,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 32283241, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 239 із забороною її відчуження та укладання будь-яких інших цивільно-правових договорів (оренди, застави тощо) та здійснення бідь-яких реєстраційних дій відносно вищевказаного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 уклала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу належної їй на праві власності вищевказаної квартири з ОСОБА_3 , продаж квартири було здійснено за 295 800 грн., з яких 246 500 грн. вона отримала від відповідача в день продажу, а решту 49 300 грн. ОСОБА_3 зобов`язалась сплатити у строк до 01 листопада 2020 року. 05 листопада 2020 року відповідач повернула їй частину боргу 600 доларів США, а залишок боргу в сумі 38 080 грн. не повернула. Три проценти річних від простроченої суми боргу складають 652 грн. 29 коп., інфляційні витрати 3 315 грн. 77 коп. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 заборгувала позивачці ОСОБА_1 42 234 грн. 05 коп.

Метою накладення арешту на квартиру зазначено майбутнє забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Заявник вважає, що невжиття зазначених в заяві заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист її порушених прав, адже у відповідачки є можливість безперешкодного відчуження квартири.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілене судді Бобровській І.В.

Одночасно з заявою про забезпечення позову до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за зобов`язанням в сумі 42 234 грн. 05 коп.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.07.2021 для розгляду справи призначено головуючого суддю Бобровську І.В.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає розгляду.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України) ; забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини 1 статті 150 ЦПК України). При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Із поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення грошової заборгованості, ціна позову складає 42 234 грн. 05 коп.

Як вбачається із поданої заяви, заявник не поставив на розгляд суду жодної з вимог, у разі задоволення яких, без вжиття зазначених заходів забезпечення позову, виконання судового рішення буде неможливим чи ускладненим.

Предметом позову є невиконання грошового зобов`язання відповідачем в розмірі 42 234, 05 грн., але позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача квартиру, оціночна вартість якої станом на день продажу 17.10.2019 складала 107 910 грн., а продаж її було вчинено за 295 800 грн. Вказана квартира не є предметом заявленого позову, обґрунтування обрання саме такого засобу забезпечення заявником не наводиться взагалі, заявником не вказується про відсутність у відповідача джерела доходу або іншого, наприклад, рухомого майна, грошей або цінностей, на яке можна накласти арешт в межах ціни позову.

Крім того, позивачем не вказана вартість нерухомого майна відповідача на час подання заяви для встановлення судом співмірності заявлених позовних вимог та заходів забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач зазначає, що увідповідачки є можливість безперешкодного відчуження квартири, але на підтвердження того, що відповідачка вживає заходів, направлених на відчуження свого нерухомого майна, жодного доказу суду не надано.

Крім того, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість створення перешкоди для виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 заходи не є адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам, не перебувають у зв`язку з предметом позовних вимог, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 149-153, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за зобов`язанням.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Роздільнянського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

С Суддя: І. В. Бобровська