печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8815/19-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про поділ спільного майна колишнього подружжя, шляхом визнання за кожним з останніх права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що з 08 вересня 2011 року по 14 серпня 2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказану квартиру придбано в період перебування у шлюбі, а право власності зареєстровано за відповідачем. Однак, в силу положень ст. 60 СК України спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була придбана під час перебування у шлюбі за спільні кошти.

Ухвалою судді від 28 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Відзиву, заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання на підставі ч. 1 ст. 84 ЦПК України в зв`язку з пропуском строку, встановленого ч.ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу та відсутністю достатнього обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї клопотання представника відповідача про витребування доказів залишено без задоволення. Також, того ж дня на підставі ч. 3 ст. 91 ЦПК України залишено без задоволення клопотання представника відповідача про виклик та допит свідка, оскільки заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Вислухавши представника позивача, яка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, представника відповідача, який проти підстав пред`явленого позову не заперечував, а в частині щодо набуття квартири за кошти позивача заперечував, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 08 вересня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 21 вересня 2018 року у справі № 758/3402/18 розірвано укладений між сторонами.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 3142 від 29 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд вказав, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує - постанова ВС від 12 лютого 2020 року у справі № 725/1776/18.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до переконання, що оскільки спірне майно, зокрема: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею - 113,1 кв.м. було набуто сторонами по справі за час перебування у шлюбі, що підтверджується доказами з матеріалів справи, доходить висновку про те, що таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 70-71 СК України, ст.ст. 1-19, 27, 33, 34, 42-49, 58-62, 76-83, 89-92, 95, 141, 209-216, 227-246, 258, 259, 263-268, 273-279, 352-354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 (РНОНМ 82).

Визнати за ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 (РНОНМ 82).

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 березня 2021 року.

Суддя В. А. Писанець