Справа №478/144/21 пров. №2/478/98/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

08.02.2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому посилаючись на право на спадщину як спадкоємця за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на відмову нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського Казанківського району Миколаївської області, розміром 7,6 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги і пояснив, що після смерті батька - ОСОБА_3 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_2 звернулася до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що останньою не було надано оригіналу правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого ім`я спадкодавця ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 було втрачено за життя спадкодавця ОСОБА_3 , просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач Казанківська селищна рада Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 березня 1998 року (копія) (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського Казанківського району Миколаївської області, розміром 7,6 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), що виданий районною (міською) державною адміністрацією.

26 грудня 1995 року КСП ім. Дзержинського Казанківського району Миколаївської області отримало державний акт на право колективної власності на землю (а.с.95).

При перевірці списку членів КСП ім. Дзержинського Казанківського району Миколаївської областіна одержання землі в приватну власність (додаток №1 до державного акту) (копія) встановлено, що під №471 мається запис про гр. ОСОБА_3 (а.с.96).

З повідомлення відділу у Казанківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за вих. №121/143-20 від 20.08.2020 року, вбачається, що відповідно до даних про паювання земель колективної власності КСП ім. Дзержинського Казанківського району значиться громадянин ОСОБА_3 . У Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за громадянином ОСОБА_3 за №471 зареєстрований сертифікат серії НОМЕР_5 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_2 є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (копія) серії НОМЕР_2 (а.с.9) та свідоцтвом про укладення шлюбу (копія) серії НОМЕР_3 (а.с.10).

За змістом ч.ч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами цього Кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовується ЦК УРСР 1963 року, що відповідає роз`ясненням, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що спадкодавець ОСОБА_3 помер до набрання чинності ЦК України 01.01.2004 року, то до правовідносин щодо спадкування земельної частки (паю) слід застосовувати норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до вимог ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 першої черги за законом.

Частиною 1 ст.525 ЦК УРСР 1963 року визначено, що день смерті спадкодавця, є часом відкриття спадщини.

За змістом ст.548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Абзацом 1 п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 14 червня 1994 року №18/5, зареєстрованого в Мін`юсті України 07 липня 1994 року за №152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З копії спадкової справи за №89 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної Казанківською державною нотаріальною конторою - початок 28.07.1998 року, кінець 08.09.1998 року вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла дочка - ОСОБА_2 , подавши відповідну заяву 28.07.1998 року, яка є спадкоємцем за законом (а.с.24-38).

Завідувачкою Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рожко О.О., 08.09.1998 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №908 та Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №909, згідно яких ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , та грошовий внесок з належними відсотками та компенсаціями, який знаходиться на рахунку № НОМЕР_4 в філії №3307/08 с. Каширівка Казанківського відділення №3307 Ощадбанку України (а.с.37, 38).

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського, ОСОБА_2 (позивачу) було відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідну постанову від 15.07.2020 року (копія) (а.с.13).

Таким чином, в силу статей 548, 549 ЦК УРСР, ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_3 .

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкоємець ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який за життя набув права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського, розміром 7,6 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Оскільки нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі спадкоємцю ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно, яке складається з права на земельну частку (пай), тому існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить висновку, що визнання за спадкоємцем ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського Казанківського району Миколаївської області, розміром 7,6 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5.

Стягнути з Казанківської селищної ради Миколаївської області на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 28.07.2021 року.

Суддя І.П. Сябренко