Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3050/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки - ОСОБА_3 , який все своє життя прожив в АДРЕСА_1 (попередня адреса АДРЕСА_2), що підтверджується довідкою виданою Перехрестівсьим старостинським округом Вилоцької ТГ Закарпатської області за № 109 від 08.06.2021 року.

За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не залишав. Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 1.37 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільсько-господарського вироюбництва, земельної ділянки 0.60 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території Перехрестівської сільської ради, так як з самого народження по теперішній час проживає в спадковому будинку та обробляє земельні ділянки.

Віповідач по справі не заперечує щодо прийняття позивачкою спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 102 від 26.05.2021 року виданої Перехрестівським старостинським округом Вилоцької ТГ Закарпатської області будинок в АДРЕСА_1 ( попередня адреса № АДРЕСА_2), рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Верховний суд України в п. 23 Постанови пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз 'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Позивачка звернулася до КП «Виноградівське інвентар бюро» для виготовлення технічного паспорта на житловий будинок. Відповідно до Інформаційної довідки від 26 червня 2021 року житловий будинок з надвірними будівлями розташований по АДРЕСА_1 , будівництвом завершений та станом на 01.01.2013р. зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Перехрестівською сільською радою 29.12.2004р. на підставі рішення виконкому №49 від 24.10.2003р.

Правовстановлюючі документи було втрачено, тому позивачка не має можливості оформити свідоцтво на право на спадщину за законом.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, змушений звернутися до суду з позовом про визнання за права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.44).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вимоги позову визнає (а.с.41).

Третя особа - державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. у судове засідання не з`явилася, справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 15.06.2021 року (.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 від 21.05.2007 року (.с.9).

Факт родинних відносин позивача та спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 02.03.2010 року, свідоцтвом про народження відповідача серії НОМЕР_4 від 30.06.1960 року та свідоцтвом про укладення шлюбу відповідача серії НОМЕР_5 від 25.12.1980 року (а.с. 8, 13).

Заповіту спадкодавець не залишив.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги.

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкове майно складається з житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 1,37 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, земельної ділянки 0,60 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території Перехрестівської сільської ради

Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.19-22).

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 23.06.2021 року № 593 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (бувший АДРЕСА_2) будівництвом завершений. зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Перехрестівською сільською радою 29.12.2004р. на підставі рішення виконкому №49 від 24.10.2003р. (а.с.18).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №036982 від 03.10.2002 року ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,60 га розташована на території Перехрестівської сільської ради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.23-23 зв.).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №026434 від 07.12.2000 року ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 1,37 га розташована на території Перехрестівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.24-24 зв.).

Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно положень п.2 ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою п`ятої черги спадкування, спадщину прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проживає у спадковому будинку по даний час, інші особи, які мають право претендувати на спадкове майно від своїх прав відмовилися, про що подали відповідні заяви. Спадковий будинок знаходиться у сільському населеному пункті, будівництвом завершений, зареєстрований у по господарській книзі, однак правовстановлюючих документів спадкодавцем за життя не виготовлено, що є перешкодою позивачу в оформленні спадкових прав. Іншого способу захистити своє право у спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 загальною корисною площею 83,7 кв.м., в тому числі житловою - 61,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на території Перехрестівської сільської ради.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,37 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо