Ухвала

22 липня 2021 року

м. Київ

справа № 761/44057/19

провадження № 61-11708ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від

08 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваше Авто», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого володіння,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваше авто» (далі - ТОВ «Ваше авто»), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель G 500, 2011 року випуску, який 23 березня 2017 року передано в користування ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої нотаріально та зареєстрованої в реєстрі за № 317. Довіреність видана виключно на право користування автомобілем лише ОСОБА_6 та без права розпорядження, строком до 23 березня 2018 року. Іншої довіреності та/або продовження строків користування автомобілем ОСОБА_3 не надавалося, але автомобіль станом на час розгляду справи позивачу не повернуто.

Позивач вказував, що йому стало відомо, що спірний автомобіль незаконно відчужено в квітні 2018 року, у зв`язку з чим він звернувся до органів поліції із заявою про скоєння злочину та Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві порушено кримінальне провадження. Зазначав, що спірний автомобіль вибув з його власності (володіння) на підставі двох документів: договору комісії від 24 квітня 2018 року № 7304/18/002962, укладеного між ТОВ «Ваше авто» та ОСОБА_3 , та договору купівлі-продажу від 24 квітня 2018 року № 7304/18/002962, укладеного між ТОВ «Ваше Авто» та ОСОБА_5 , які позивач просить визнати недійсними. Ураховуючи, що в подальшому автомобіль перепродавався декілька разів, а власником автомобіля на даний час є ОСОБА_4 заявлені вимоги про витребування спірного автомобіля на користь позивача за віндикаційним позовом. На підставі вищевказаного позивач просив: визнати недійсним договір комісії від 24 квітня 2018 року № 7304/18/002962, укладений між ТОВ «Ваше авто» та ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24 квітня 2018 року № 7304/18/002962, укладений між ТОВ «Ваше авто» та ОСОБА_5 , та витребувати у ОСОБА_4 на його користь автомобіль «MERCEDES-BENZ», модель G 500, 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , тип - спеціалізований легковий універсал В, колір - сірий.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року позов задоволено. Визнано недійсним договір комісії від 24 квітня 2018 року № 7304/18/002962, укладений між ТОВ «Ваше авто» та ОСОБА_3 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24 квітня 2018 року № 7304/18/002962, укладений між ТОВ «Ваше авто» та ОСОБА_5 . Витребуваано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», модель G 500, 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , тип - спеціалізований легковий універсал В, колір - сірий. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року - скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року - залишено без змін.

13 липня 2021 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участі у справі, заявила клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що про оскаржувану постанову апеляційного суду вона дізналася 12 липня 2021 року, оскільки отримала за свого чоловіка під розписку кореспонденцію з Верховного Суду, в якій містилась копія постанови Верховного Суду від 02 червня 2021 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення у цій справі заявник посилається на те, що суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , як особи, яка не брала участі у справі, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , як особі, яка не брала участі у справі, строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 761/44057/19 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваше Авто», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого володіння.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук