Справа № 359/6603/20
Провадження №2/359/771/2021
16.03.2021 р. м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Рожковій Ж.Р.,
представника позивача Удовиченка Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Заміський клуб», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець Ніколаєв Сергій Вікторович , Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту та визнання права власності
В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 24.12.2015 року між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Заміський клуб», в особі Голови кооперативу Карпенка О.І. було укладено договір позики. За договором ОСОБА_2 передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 1 494 823 гривні 79 копійок строком на шість місяців, а саме до 24.06.2016 року.
24.12.2015 року між ОСОБА_2 та відповідачем з метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором було укладено іпотечний договір відповідно до п.1.2 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .
01.02.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики. За умовами якого первісний позикодавець передав новому позикодавцю, а новий позикодавець прийняв від первісного позикодавця всі права та обов`язки первісного позикодавця за вищевказаним договором позики, з усіма змінами, за умовами якого боржник зобов`язаний пове6рнути первісному позикодавцю грошові коши в сумі 2 692 564 гривні, плату за користування позикою та суми можливої пені в строк до 24.12.2016 року включно та відповідно до даного договору ОСОБА_1 належить 1/11 частина суми позики.
В цей же день між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав новому іпотекодержателю, а новий іпотекодержатель прийняв від первісного іпотекодержателя всі права та обов`язки первісного іпотекодержателя за іпотечним договором. Відповідно до п.7 даного договору до ОСОБА_1 , як нового іпотекодержателя перейшли всі права та обов`язки в частині 1/11.
Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики, то ОСОБА_1 як новий позикодавець та новий іпотекодержатель вирішила у позасудовому порядку звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки.
Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт нерухомого майна: 1/11 частини житлового будинку за АДРЕСА_1 накладений на підставі постанови головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська область Швед Р.М. від 10.07.2020р ВП №55781938 та на підставі постанови Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєвим Сергієм Вікторовичем про арешт майна боржника від 03.10.2018р. ВП №57352337 та на підставі постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 24.01.2018р ВП №55223079.
Визнати право власності в частині 1/11 за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 на майно, а саме: на житловий будинок за АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 31.08.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.21).
Ухвалою суду від 15.10.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.79).
У судовому засіданні представник позивача підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа приватний виконавець Ніколаєв С.В. в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с.101).
Представник Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.12.2015 року між ОСОБА_4 та Обслуговуючим кооперативом «Заміський клуб» в особі голови кооперативу Карпенка О.І. було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О., за реєстровим №3758, з подальшими змінами, внесеними договорами про внесення змін до договору позики від 21.04.2016 року, від 23.06.2016 року, від 24.09.2016 року за умовами якого позикодавцем ОСОБА_4 передано у власність позичальника ОК «Заміський клуб» грошові кошти в розмірі 2 692 564 гривень, що на дату підписання договору еквівалентно 103 600 доларів США. Позичальник зобов`язався в строк до 24.06.2016 року повернути позикодавцю всю суму позики, плату за користування позикою та суми можливої пені (а.с. 21,22,23,24).
Згідно п. 6.1. договору іпотеки, цей договір набуває чинності після його підписання сторонами з моменту його нотаріального посвідчення (а.с.17).
01.02.2019 року між ОСОБА_2 (первісний позикодавець) та ОСОБА_1 (новий позикодавець-1) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22» (новий позикодавець-2) було укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О. За умовами якого первісний позикодавець передав новим позикодавцем, а нові позикодавці прийняли від первісного позикодавця всі права та обов`язки первісного позикодавця за вищевказаним договором позики, з усіма змінами, за умовами якого боржник зобов`язаний повернути первісному позикодавцю грошові коши в сумі 2 692 564 гривні, плату за користування позикою та суми можливої пені в строк до 24.12.2016 року включно. Відповідно до даного договору ОСОБА_1 належить 1/11 частина суми позики (а.с.25-28).
В цей же день між ОСОБА_2 (первісний іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (новий іпотекодержатель-1) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ялтинська 22» (новий іпотекодержатель-2) було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав новим іпотекодержателям, а нові іпотекодержателі прийняли від первісного іпотекодержателя всі права та обов`язки первісного іпотекодержателя за іпотечним договором з усіма змінами. Відповідно до п.7 даного договору до ОСОБА_1 , як нового іпотекодержателя перейшли всі права та обов`язки в частині 1/11 (а.с.29-30).
Проте з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №220766169 від 18.08.2020 року вбачається, що на іпотечне майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська область Шведа Р.М. від 10.07.2020р ВП №55781938 (а.с.34) та на підставі постанови Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва С.В. про арешт майна боржника від 03.10.2018р. ВП №57352337 (а.с.34) та на підставі постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 24.01.2018р ВП №55223079 (а.с.35).
Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно положення ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
У статті 19 ЗУ «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).
Згідно положення ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною першою статті 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
При цьому, за змістом ч.6 ст.3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 17 жовтня 2018 року у справі № 6-13цс14, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до частини другої якої у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 60 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до частини п`ятої якої у інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Згідно правового висновку Верховного суду, наведеного у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 923/1105/17, «оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Враховуючи те, що іпотека на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку була зареєстрована в державному реєстрі 24.12.2015, тобто до реєстрації в реєстрі обтяжень вказаного майна, яка відбулась 10.07.2020 року, 05.10.2018 року та 19.04.2018 року, та те, що відповідачем не доведено повернення позики позикодавцю, а наявність арештів на зазначеному нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, заважає здійснювати позивачу свої цивільні права та обов`язки щодо даного нерухомого майна, реалізувати права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1681,60 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 258, 263-265, 273,280 ЦПК України, суд,
Скасувати арешт нерухомого майна, а саме: 1/11 частини житлового будинку за АДРЕСА_1 накладений на підставі постанови головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська область Швед Р.М. від 10.07.2020р ВП №55781938 та на підставі постанови Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєвим Сергієм Вікторовичем про арешт майна боржника від 03.10.2018р. ВП №57352337 та на підставі постанови Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 24.01.2018р ВП №55223079.
Визнати право власності в частині 1/11 за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 на майно, а саме: на житловий будинок за АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 24 березня 2021 року.
Суддя С.С. Чирка