Справа № 661/3603/20
Провадження № 2/661/56/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

10 березня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

судді Матвєєвої Н.В.

за участю секретаря судового засідання Дубовка Г.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання відповідачів такими, що втратили право власності на житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, вказавши, що він проживає за адресою : АДРЕСА_1 з 1995 року, заселився в квартиру разом зі своєю сім`єю, згідно отриманого ордера. Станом на 01.01.2000 р в даній квартирі були зареєстровані він, його дружина ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 15 березня 2000 року Новокаховським міським судом Херсонської області за ініціативи дружини ОСОБА_2 їх шлюб було розірвано. Після розлучення, його колишня дружина ОСОБА_2 , обманним шляхом, отримала рішення Новокаховського міського суду від 27 березня 2000 № 2-640 про зміну договору найму житлового приміщення, тобто частини вищевказаної квартири. Згідно цього рішення суду, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 отримали право орендувати у держави 45,1 м2 житлової площі цієї квартири. Після цього Новокаховський ЖЕК -1, не повідомивши його, уклав на підставі цього рішення суду з ОСОБА_2 окремий договір найму частини житлового приміщення. На підставі укладеного договору найму житлового приміщення, відділ приватизації Виконавчого комітету Новокаховської міської ради прийняв рішення про надання ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_4 (нині ОСОБА_5 ) можливості приватизувати вказану в рішенні суду житлову площу і видав ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на житлове приміщення № 745-сз/9627 від 15.08.2000 року. Про проведену приватизацію частини квартири, в якій він проживав, його ніхто не повідомив. Отримавши свідоцтво про право власності на житлове приміщення, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (нині ОСОБА_5 ) з "приватизованої" квартири добровільно переселилися в іншу квартиру, що знаходиться в їх власності, а саме кв. АДРЕСА_2 і зареєстрували в ній місце свого постійного проживання. З середини 2000 року, і до теперішнього моменту, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_4 в квартирі за адресою АДРЕСА_1 не проживають.

18 грудня 2000 року постановою Президії Херсонського обласного суду, № 44- ц 228, рішення Новокаховського міського суду від 27.03.2000 року скасоване. Таким чином, зникають всі підстави вважати приватизацію частини квартири законною. Однак, видане ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на житлове приміщення № 745-сз/9627 від 15.08.2000 року не було анульовано, що дозволило ОСОБА_2 , без його відома, і в подальшому заявляти про наявність частини даної квартири в її власності. У 2014 році, з матеріалів справи № 661/2818/13-к йому стало відомо про проведену приватизацію. Після цього він в судовому порядку визнав приватизацію незаконною, про що було ухвалене рішення Новокаховського міського суду від 21 серпня 2015 року, яким скасовано розпорядження про приватизацію житла від 15 серпня 2000 р №745-св/9627 ОСОБА_2 - квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 та визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 15 серпня 2000 р виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

На сьогоднішній день, у відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) немає жодних документів про право власності на кв. АДРЕСА_3 . Таким чином, 13 січня 2016 року були офіційно визнані нікчемними два правочини - розпорядження від 15 серпня 2000 р №745-св / 9627 про приватизацію ОСОБА_2 квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 і свідоцтво про право власності на житло, видане 15 серпня 2000 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відділ реєстрації Виконавчого комітету Новокаховської міської ради відмовляється застосовувати по відношенню до відповідачів положення п. 26 Правил реєстрації місця проживання - скасовувати реєстрацію місця проживання в квартирі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (нині ОСОБА_5 ) як такими, що втратили право власності на житлове приміщення. В травні 2020 р. позивач здійснив спробу приватизувати виділене йому для проживання житло, але не зміг скористатися своїм правом на приватизацію саме тому, що в його житлі, як власники його частини, зареєстровані особи, які не мають дійсних документів на право власності на житло.

Просив суд визнати ОСОБА_3 і ОСОБА_2 такими, що втратили право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з них судовий збір в сумі 840,80 грн.

Під час підготовчого судового засідання позивач змінив позовні вимоги, просив визнати відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , яке незаконно було передано їм у власність розпорядженням Новокаховського виконавчого комітету від 15 серпня 2000 року № 745-сз/9627 станом на 21 серпня 2015 року.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 під час судового розгляду позову не визнала, вказавши, що вони з донькою не втратили права на приватизацію квартири після ухвалення рішення Новокаховського міського суду Херсонської області. Оскільки право на приватизацію виникло з моменту вступу в законну силу рішення суду від 21.03.2001 року про зміну договору найму житлового приміщення, тому вони з донькою вимушені були повторно переоформлювати приватизацію наданої їм частини квартири спільного заселення. Після того як позивач ініціював перегляд рішення суду від 27.03.2000 року щодо зміни договору найму житлового приміщення, він десятками років безпідставно ініціює подачу різних позовів проти неї та доньки з метою позбавити права на квартиру, щоб вона дісталася лише йому. Також позивач в 2017 році звертався до Новокаховського міського суду Херсонської області з позовом до Новокаховської міської ради та до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , в якому просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою, скасувати реєстрацію місця проживання, зобов`язати Новокаховську міську раду укласти з позивачем як єдиним законним наймачем договір найму квартири; скасувати рішення Новокаховського міського суду від 21.03.2001 року, яке є підставою для повторної приватизації. Проте судами першої, апеляційної та касаційної інстанції позивачу в позові було відмовлено.

Вважає, що позивач подавши вказаний позов, зловживає своїми процесуальними правами та його дії направлені на порушення її прав шляхом відібрання в неї та доньки можливості проживати у спірній квартирі. Просила також застосувати строк позовної давності, оскільки з часу ухвалення рішення суду про скасування розпорядження про приватизацію сплинуло понад 3 роки.

Відповідачка ОСОБА_3 ) в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник третьої особи виконком Новокаховської міської ради просив справу розглядати в їх відсутність, не вважає третьою стороною, оскільки вказане рішення не впливатиме на їх права та обов`язки.

Суд заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до ордера на житлове приміщення, квартира АДРЕСА_4 видана ОСОБА_1 на сім`ю із 4 чоловік, склад сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_8 донька та ОСОБА_4 донька.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.08.2000 року, виданого згідно з розпорядженням від 15.08.2000 року № 745-сз/9627, власниками квартири по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.08.2015 року позов ОСОБА_1 про визнання приватизації житлового приміщення недійсною, скасування розподілу особових рахунків, скасування реєстрації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Скасовано розпорядження про приватизацію житла від 15.08.2000 року № 745-св/9627 про приватизацію ОСОБА_2 квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 15.08.2000 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_4 на квартиру, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Зобов`язано виконавчий комітет Новокаховської міської ради повернути ОСОБА_9 , ОСОБА_4 приватизаційні чеки, витрачені на безоплатну приватизацію житла, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 . Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.01.2016 року, вказане рішення в частині зобов`язання виконавчого комітету Новокаховської міської ради повернути ОСОБА_9 , ОСОБА_4 приватизаційні чеки, витрачені на безоплатну приватизацію житла, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , скасовано, в іншій частині залишено без змін.

Рішенням Новокаховського суду Херсонської області від 19.12.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання реєстрації у житловому приміщенні незаконною та її скасування, визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання укласти новий договір найму. Вказане рішення залишене без змін постановою апеляційного суду Херсонської області від 22.03.2018 року та постановою Верховного суду від 14.03.2019 року.

Із інформації щодо стану судових справ на сайті «Судова влада України» слідує, що ОСОБА_1 з 2013 року до теперішнього часу подано велику кількість позовів до відповідачів, предметом спору в яких є спірне житлове приміщення.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 29.05.2018 року, виданого згідно з розпорядженням № 32 сз/16014 право власності на 67/100 частин квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності рівних частках : ОСОБА_2 та ОСОБА_10 . Загальна площа 67/100 квартири спільного заселення становить 45 кв.м., житлова кімната 2 становить 16,6 кв.м., житлова кімната -4 становить 9,5 кв.м.

Відповідно до ст. 128 ЦК України, що діяв на час набуття права власності відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на ошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Главою 12 цього Кодексу регламентовано підстави припинення права власності.

Відповідно до ст. 657 ЦК України (у редакції до 01 січня 2013 року) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (частини третя та четверта статті 334 ЦК).

У свою чергу, статтею 182 ЦК передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Так, відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» (далі Прикінцеві положення Закону) до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, проводилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції станом на час приватизації квартири відповідачами в 2000 році), власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком) на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України.

Відповідно до п.28 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого Наказом Державного комітету України по Житлово комунальному господарству, № НОМЕР_1 від 15.09.1992 року, що діяло на час здійснення першої приватизації відповідачами та видачі свідоцтва про право власності на житло, яке в подальшому було скасовано рішенням суду, відомості про реєстрацію права власності на житло, копії свідоцтв про право власності на житло та паспорт на квартиру (домоволодіння) передаються один раз в квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації.

Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов`язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 2,5 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ст.44 ЦК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

З доказів наданих суду слідує, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.08.2015 року скасовано розпорядження про приватизацію житла від 15.08.2000 року № 745-св/9627 про приватизацію ОСОБА_2 квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 15.08.2000 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_4 на квартиру, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Рішенням Новокаховського суду Херсонської області від 19.12.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання реєстрації у житловому приміщенні незаконною та її скасування, визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання укласти новий договір найму.

Позивач посилаючись на незаконність приватизації відповідачами спірної квартири просив визнати їх такими, що втратили право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , яке незаконно було передано їм у власність розпорядженням Новокаховського виконавчого комітету від 15 серпня 2000 року № 745-сз/9627 станом на 21 серпня 2015 року. При цьому обґрунтував необхідність ухвалення зазначеного рішення тим, що немає можливості приватизувати спірне житлове приміщення, а також в результаті розгляду вказаного позову судом буде підтверджений факт того, що з моменту вселення в його квартиру з 1992 року і до травня 2015 року відповідачі власниками квартири АДРЕСА_4 не являлися, що є підставою для подачі заяви про перегляд вироку по справі № 661/2818/13-к за нововиявленими обставинами.

Разом з тим суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки ані законодавством, що діяло на час приватизації спірної квартири в 2000 році, ані чинним законодавством України не передбачено визнання осіб такими, що втратили право власності.

До того ж позивачем не доведено, що його право порушене і потребує захисту в такий спосіб, оскільки до позову не долучено доказів відмови позивачу у приватизації його частини квартири. Натомість відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 ) приватизували і отримали право власності на 67/100 частин квартири АДРЕСА_3 , решта квартири є неприватизованою і не перебуває у власності відповідачів, тому перешкод для приватизації решти квартири позивачем суд не вбачає. Що стосується підстав для перегляду вироку суду по справі № 661/2818/13-к за нововиявленими обставинами, то позивач неодноразово звертався із вказаними заявами, як слідує із Інформації про стан справ на сайті «Судова влада України». Крім того, для подачі зазначеного позову сплив строк позовної давності, який обраховується із часу винесення рішення суду від 21.08.2015 року про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним та скасування розпорядження про приватизацію житла №745-сз/9627 недійсним, який пропущено позивачем без поважних причин.

З цих підстав позов не підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю.

Керуючись ст. 15,16 ЦК України, ст. 2,5,44,6-16, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання відповідачів такими, що втратили право власності на житлове приміщення, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Новокаховський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 19 березня 2021 року.

Суддя Н. В. Матвєєва