Справа № 740/3211/21
Провадження № 2/740/1007/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Царенка А.А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , як на спільне сумісне майно подружжя, та стягнути з відповідача понесені судовi витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 19 листопада 2005 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 лютого 2020 року було розірвано. Під час шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира оформлена на відповідача в цілому, але є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за спільні кошти.

Зазначає, що вона неодноразово пропонувала вiдповiдачу розділяти їх спільне майно, а саме вищевказану квартиру, проте він відмовляється та продовжує проживати і користуватися нею, як особистим майном.

У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Царенко А.А. підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, та дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Встановлено, що сторони з 19 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 лютого 2020 року розірвано (а.с.6).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.07.2016 ОСОБА_2 придбав квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-9).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 36,5 кв м, житловою площею 16 кв м. є ОСОБА_2 (а.с.10).

Вартість квартири згідно звіту про оцінку майна від 31.05.2021 становить 98 350 грн. 00 коп. (а.с.14).

Згідно із ч.1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68 ЦК України).

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя закріплено ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуждається одному із подружжя, якщо іншого не визначено домовленістю між ними (ч.1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 ЦК України).

Згідно ст.355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України).

Відповідно ч.1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків установлених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до платіжного документу № П1547292 від 07.06.2021 при поданні позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" при ухваленні рішення позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.325, 355, 364, 368, 372, ЦК України, ст.60, 63, 68-72 СК України, статтями 4-5, 175-177, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , як на спільне сумісне майно подружжя.

Повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454 (чотириста п"ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплачений згідно із квитанцією №П1547292 від 07.06.2021 (відділення у м. Ніжині АТ "Полікомбанк") на рахунок UA0025707, отримувач: ГУК у Черніг обл /тг м. Ніжин/22030101, код отримувача 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат).

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції, а матеріали справ разом з апеляційними скаргами надсилаються місцевим судом до апеляційної інстанції за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28 липня 2021 року.

Суддя І.М. Карпусь