Ухвала

26 липня 2021 року

м. Київ

справа № 639/1004/17

провадження № 61-7616ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про захист прав споживачів, визнання неправомірними та агресивними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 02 травня 2021 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме для надання уточненої редакції касаційної скарги державною мовою з копіями відповідно до кількості учасників справи.

26 липня 2021 року судді-доповідачу передано заяву, подану ОСОБА_1 до Верховного Суду 05 липня 2021 року, про відвід судді-доповідача Дундар І. О.

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддя безпідставно постановив ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, з вимогою подати уточнену редакцію касаційної скарги державною мовою, а дії та рішення судді про залишення касаційної скарги без руху, на думку ОСОБА_1 , свідчать, що такими діями суддя, незаконно обмежив її право на доступ до правосуддя.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідача Дундар І. О., питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дундар І. О. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Дундар І. О. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов