18.03.2021 Справа № 756/647/21
Унікальний номер 756/647/21
Номер провадження 2/756/2998/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання- Михнюк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що08 лютого 2018 року між сторонами укладено договір позики за розпискою за умовами якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3232380,00 грн., які зобов`язався повернути трьома частинами до 30.03.2018 -808095,00 грн., до 18.04.2018 -808095,00 грн., до 30.04.2018 -1616190,00 грн.,
Посилаючись на ті обставини, що відповідач кошти не повернув, перестав спілкуватися та уникає зв`язку позивач просить суд стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2021 року визначено головуючим - суддю Шролик І.С.
Ухвалою суду від 28 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 22 лютого 2021 року.
Представник позивача - адвокат Коростій А.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до канцелярії суду 16.03.2021 року заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання, що були призначені на 22 лютого 2021 року та 16 березня 2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що згідно розписки від 28 лютого 2018 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 отримав 28 лютого 2018 року від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3232380,00 грн. Зобов`язався повернути кошти завчасно, за наступним графіком погашення заборгованості: 30.03.2018 повернути - 808095,00 грн., до 18.04.2018 повернути-808095,00 грн., до 30.04.2018 повернути -1616190,00 грн. В разі прострочення графіку погашення зобов`язався виплатити пеню згідно вимог чинного законодавства (а.с.19).
Згідно розрахунку, наданого позивачем сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01 травня 2018 року по 11 січня 2021 року становить 448819,19 грн., три відсотки річних за період з 01 травня 2018 року по 11 січня 2021 року виходячи з суми заборгованості складає 261955,62 грн.(а.с.4).
Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 як позичальником боргових зобов`язань за розпискою.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка не лише є доказом укладення договору, а й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, провадження № 14-465цс18.
З огляду на досліджені судом докази, наявні у справі суд приходить до висновку, що між сторонами в належній формі укладено договір позики, проте відповідач ОСОБА_2 порушив свої зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів, вчинена сторонами письмова форма договору позики не лише є доказом факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику. Своїми підписами сторони засвідчили, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін.
Відповідачем не спростовано твердження позивача про невиконання грошового зобов`язання у визначені сторонами строки.
Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
У зв`язку з простроченням повернення грошових коштів заявлені позивачем до стягнення 3 % річних за період з 01 травня 2018 року по 11 січня 2021 року у розмірі 261955,62 грн. та інфляційні витрати за період з 01 травня 2018 року по 11 січня 2021 року у розмірі 448819,19 грн. є обґрунтованими та правомірними. Судом перевірено правильність наданого позивачем розрахунку, з яким повністю погоджується.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу. Три відсотка річних та інфляційні витрати є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 279, 280 - 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 3 232 380,00 (три мільйона двісті тридцять дві тисячі вісімдесят гривень 00 копійок), інфляційні витрати за період з 01 травня 2018 року по 11 січня 2021 року в розмірі 448 819, 19 грн. (чотириста сорок вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 19 копійок), 3 % річних за період з 01 травня 2018 року по 11 січня 2021 року у розмірі 261 955, 62 коп. (двісті шістдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 62 копійки).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 350,00 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18 березня 2021 року
Суддя І.С. Шролик