Справа №266/2165/21
Провадження №2/222/241/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,

за участі представника позивача адвоката Каменюк Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 року до Володарського районного суду Донецької області, в порядку ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна, мотивована тим, що сторони у справі є спадкоємцями перши черги за законом ОСОБА_3 , після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , якої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 6,5300 га та 0,1300 га, розташованих на території Бойовської сільської ради. Сторони прийняли спадщину: позивач в порядку ст.1270 ЦК України, відповідач на підставі ст.1268 ЦК України. Посилаючись на відсутність згоди відповідачки з приводу розподілу спадкового майна, просив визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 6,5300 га та 0,1300 га, розташовані на території Бойовської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинити право спільної часткової власності на вказані земельні ділянки, стягнути з нього на користь відповідачки 1/2 частку вартості земельних ділянок.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 06.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

26.07.2021 року до суду надійшла мирова угода, за якою сторони дійшли згоди що відповідачка відмовляється від частки у спадковому майні на користь позивача; за позивачем визнається право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки; право спільної часткової власності сторін на земельні ділянки припиняється; після затвердження мирової угоди відповідачка втрачає майнові права на земельні ділянки.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Кменюк Л.М., яка діє на підставі ордеру, просила затвердити мирову угоду, додала, що наслідки її затвердження їй зрозумілі.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, судом не допущено до участі у розгляді справи в якості представника відповідача ОСОБА_4 , яка дії на підставі довіреності від 24.08.2020 року, оскільки представником у даній категорії справи може бути адвокат, а остання адвокатом не являється.

Розглядаючи мирову угоду, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій

стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Як вбачається зі змісту мирової угоди, вона підписана представником позивача адвокатом Каменюк Л.М., та представником відповідача ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 ст.62 ЦПК України врегульовано, що повноваження представників сторін мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Тобто, саме в довіреності має бути відображений весь обсяг прав представника, яким його наділив довіритель.

Процесуальні права учасника справи, закріплені в ст.43 ЦПК України і до них відносяться права: знайомитися з матеріалами справи, робити виписки з них, знімати копії, заявляти відводи, представляти докази і брати участь в їх дослідженні, ставити запитання особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам і фахівцям; заявляти клопотання, в тому числі про витребування доказів; давати пояснення суду; наводити свої доводи по всіх виникаючих в ході судового розгляду питань, заперечувати щодо клопотань і доводів осіб, які беруть участь у справі (за винятком, зрозуміло, свого довірителя), тощо.

Права, передбачені ст.49 ЦПК України, є більш «спеціальними» та стосуються повноважень представника щодо розпорядження позовними вимогами: право відмовитися від позову, або збільшити/зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підставу позову, право подати зустрічний позов, право укласти мирову угоду.

Тому такі повноваження представники мають лише в тих випадках, коли їх особливо наділяють ними довірителі. І про намір довірителя наділити свого представника спеціальними повноваженнями неприпустиме просте посилання в довіреності на те, що представник має інші права визначені законом. Кожне з таких повноважень представника має бути зазначено в довіреності.

Аналізуючи зміст довіреності від 24.08.2020 року, якою відповідачка уповноважила свого представника ОСОБА_4 представляти її інтереси в органах державної влади, вести від її імені справи в судових органах, суд не вбачає у представника повноважень на укладення мирової угоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , яка уклала мирову угоду від імені відповідачки ОСОБА_2 обмежена у вчиненні такої дії.

З аналізу ч.ч.4,5 ст.207 ЦПК України вбачається, що за наслідками розгляду мирової угоди, суд затверджує мирову угоду та закриває провадження у справі, або відмовляє в затвердженні мирової угоди та продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, дійшовши висновку про відсутність у ОСОБА_4 повноважень на укладення мирової угоди, суд приходить до висновку, що вона обмежена у вчинені такої дії, а отже в затвердженні мирової угоди суд відмовляє та продовжує підготовче судове засідання.

Керуючись ст.ст.43, 49, 58, 62, 64, 207, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В затвердженні мирової угоди, укладеної 26.07.2021 року між представником позивача адвокатом Каменюк Людмилою Миколаївною та ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна, відмовити та продовжити підготовче судове засідання.

Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди згідно ст.353 ЦПК України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська