Справа № 523/9289/21
Провадження №2/523/3801/21
У Х В А Л А

28.07.2021 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про забезпечення позову. Обгрунтовуючи вимоги поданої заяви, позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 відмовляючи ОСОБА_1 повернути належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, веде підготовчі роботи для проведення ремонтних будівельних робіт в належних позивачу приміщеннях їдальні площею 1060,9 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 з метою подальшого відчуження цього майна.

Оскільки вказані дії з боку відповідача можуть утруднити чи навіть зробити неможливим виконання майбутнього рішення у даній справі, просить суд задовольнити її заяву та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити відповідачу ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти будь які ремонтно будівельні роботи в приміщенні їдальні площею 1060,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та накласти арешт на приміщення їдальні площею 1060,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд розглядає дану заяву без повідомлення учасників справи, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить на ступного висновку.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 відмовляючи ОСОБА_1 повернути належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, веде підготовчі роботи для проведення ремонтних будівельних робіт в належних позивачу приміщеннях їдальні площею 1060,9 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 з метою подальшого відчуження цього майна.

До заяви про забезпечення позову позивач додала копію статті із газети «Одеська правда».

Однак, суддя не може взяти до уваги вказану вище копію як належний та достовірний доказ існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у цивільній справі, оскільки така не підтверджує дійсних обставин, на якій посилається позивач, а саме того факту, що відповідач ОСОБА_2 веде підготовчі роботи для проведення ремонтних будівельних робіт в належних позивачу приміщеннях їдальні площею 1060,9 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 з метою подальшого відчуження цього майна.

Таким чином, суддя вважає, що позивач ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не навела достатнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову.

Згідно приписів ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, суддя констатує, що до заяви про забезпечення позову не було додано доказу про сплату судового збору за подання такої заяви.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи те, що ухвала про забезпечення позову по своїй суті є виконавчим документом, приходжу до переконання, що подана позивачем ОСОБА_1 заява про забезпечення позову є необґрунтована, не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер