Провадження №8/523/13/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 із заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 12.03.2020 року по цивільній справі № 523/15898/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Одночасно представник відповідача просить поновити ОСОБА_1 строки для подачі заяви про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12.03.2020р. по справі № 523/15898/19 за нововиявленими обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Заявниця зазначає, що нововиявлені обставини стали їй відомі в червні 2020 року, тобто строк для звернення до суду с заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мав сплинути ще 01.08.2020р.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією з засад цивільного судочинства, згідно п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13.10.2009 у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтею 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду з подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаним законом процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються.

На усій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2021 року (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03. 2020 р. № 211, від 2.04.2020 р. № 255, від 22.04.2020 року №291, від 9 грудня 2020 року № 1236)

Окремо слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України змінено та встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Постановою Кабінетом Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» були встановлені обмеження щодо здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка була обмежена в переміщенні містом з метою збирання документів та складання процесуальних документів для подачі до суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовувані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть права. Більше того, встановлене державою обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети і якщо не буде забезпечено пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21.09.1994 у справі «Фаєд проти Сполученого Королівства» (п. 65), рішення від 18.02.999 у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (п. 59), рішення від 10 травня 2001 у справі «Т.Р. та К.М. проти Сполученого Королівства» (п. 98), рішення від 10.05.2001 у справі «Z. Та інші проти Сполученого Королівства» (п. 93), рішення від 12.07.2001 у справі «Ганс-Адам II проти Німеччині» (п. 45).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин. Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (фактично права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності. При цьому відповідно до практики Європейського суду з прав людини суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 424 ЦПК України, з урахуванням приписів ч. 1 цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в ч. 2 цієї статті, не можуть бути поновлені.

З медичного свідоцтва про народження №324 від 16.10.2020р. вбачається, що дитина ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) народилася недоношеною, а з Обмінної карти пологового будинку від 16.10.2020р. вбачається, що матір ( ОСОБА_1 ) з дитиною ( ОСОБА_4 ) була виписана на 18 день, а самі пологи пройшли з ускладненнями.

З наведених обставин суд приходить до висновку, що причини пропуску строку ОСОБА_1 для подачі до суду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є поважними, а тому строк для подачі такої заяви має бути поновлений.

В силу ч. 2 ст.429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до приписів ст.427 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Відкривши провадження за нововиявленими або виключними обставинами, суддя (суддя-доповідач) надсилає учасникам справи копії заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє учасників справи.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана належною особою, оформлена відповідно до вимог ст.426 ЦПК України.

Підстави, які б перешкоджали відкриттю провадження за нововиявленими обставинами відсутні.

Керуючись ст.ст. 426-427 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12.03.2020р. за нововиявленими обставинами.

Відкрити спрощене провадження за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12.03.2020р. за нововиявленими обставинами.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 18.08.2021 року на 10 год. 50 хв. в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси.

В судове засідання викликати учасників справи.

Надіслати копію ухвали про відкриття провадження за нововиявленими обставинами, копію заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя