Єдиний унікальний номер № 225/927/21
Провадження № 2/225/405/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Соляник А.В.,

за участю

секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом.

Заявлені вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , яка на час смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадкового майна входить недоотримана пенсія, яка зберігається на рахунках ПФУ (Відповідача).

З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Василенко В.А., із заявою про прийняття спадщини.

На підставі заяви позивачки нотаріусом було заведено спадкову справу №227/19.

Приватним нотаріусом було здійснено запит до Торецького об`єднаного управління ГІФУ Донецької області щодо розміру недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2

28.11.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачкою було успадковано недоотриману пенсію у розмірі 52000 грн. За період з 27.11.2016 по 31.12.2017 рік.

В березні 2020 року позивачці було виплачено недоотриману пенсію у розмірі 46610,44 грн.

16.11.2020 року позивачці було видано додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 84 323,90 грн. за період з 01.09.2014 року по 26.11.2016 року.

26.11.2020 року позивачкою було надано заяву до Відповідача про виплату недоотриманої пенсії у розмірі 84323,90 грн. за період з 01.09.2014 року по 26.11.2016 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2020 року. Оригінал свідоцтва про право на спадщину залишився у Відповідача.

27.11.2020 року позивачкою було отримано рішення Відповідача про відмову у виплаті недоотриманої пенсії.

Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить стягнути недоотриману суму пенсії в порядку спадкування в сумі 84323,90 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала письмова заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги не визнав, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді, при цьому просив розглянути справу за його відсутності. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером по день його смерті. У разі не звернення членів сім`ї померлого пенсіонера за виплатою вказаної суми в визначений цим Законом строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, згідно ч. 1 ст. 46 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається, день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Отже, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення спадкоємця із заявою та виплачується не більше ніж за три роки. З цих підстав, просить суд повністю відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8)

28.11.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивачкою було успадковано недоотриману пенсію у розмірі 52070,44 грн. за період з 27.11.2016 по 31.12.2017 рік (а.с.50)

В березні 2020 року відповідно до талону до разового доручення № 77/1 від 11.03.2020 позивачці було виплачено недоотриману пенсію у розмірі 46680,88 грн. (а.с.67)

16.11.2020 року позивачці було видано додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом , відповідно до якого позивачкою було успадковано недоотриману пенсію у розмірі 84323,90 грн. за період з 01.09.2014 по 26.11.2016 рік (а.с.69)

26.11.2020 року позивачкою було надано заяву до Відповідача про виплату недоотриманої пенсії у розмірі 84323,90 грн. за період з 01.09.2014 року по 26.11.2016 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2020 року (а.с.68)

27.11.2020 року позивачкою було отримано рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №50 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, в обюгрунтуванні якого зазначено, що відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на це, у відповідача не має законних підстав для виплати позивачу недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 (а.с.70)

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таке ж саме право непорушності передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі - Закон України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 52 цього Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Проте, частиною другою цієї статті визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З огляду на це, вбачається, що зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями узгоджується із змістом ст. 1227 ЦК України.

Крім того, зміст зазначених вище норм Закону узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із частиною першою статті 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями , які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

При цьому, норми ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала їй за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивач, прийнявши спадщину від померлої матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Отже, суд доходить висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою статті 52 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями, без урахування норм статті 46 цього Закону.

Таким чином, у виниклих спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як члена сім`ї померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя її матері пенсії.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином відповідачем не в повному обсязі була виплачена позивачу сума недоотриманої пенсії після померлої ОСОБА_2 .

Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 28.11.2019 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. позивачкою було успадковано недоотриману пенсію у розмірі 52070,44 грн. за період з 27.11.2016 по 31.12.2017 рік, на виконання якого відповідачем було виплачено позивачеві недоотриману суму пенсії її померлої матері у розмірі 46680,88 грн.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, в Дзержинському міському суді Донецької області перебувала на розгляді справа №225/2636/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Торецького ОУПФУ про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за період з 27.11.2016 по 18.01.2017 в сумі 5389,56 грн. Рішенням від 06.08.2020 року зобов`язано стягнути з Торецького ОУПФУ на користь позивачки недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Крім того, відповідачем взагалі не виплачено позивачці суму, зазначену в Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 16 листопада 2020 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. у розмірі 84323,90 грн.

Проте, Свідоцтво про право на спадщину за законом визначає, що спадщина складається з суми недоотриманої пенсії за період з 01.09.2014 по 26.11.2016 у розмірі 84323,90 грн.

Вказане Свідоцтво про право на спадщину за законом №1960 від 16.11.2020 по спадковій справі №227/2019 є дійсним, змін щодо обсягу спадкового майна до свідоцтва, відповідно до ст. 1300 ЦК України не вносилося. Станом на 28.07.2021 року Свідоцтво про право на спадщину за законом №1960 від 16.11.2020 по спадковій справі №227/2019 недійсним, відповідно до ст. 1301 ЦК України, не визнавалося.

Тобто до складу спадщини, визначеної у Свідоцтві про право на спадщину за законом не увійшла сума недоотриманої пенсії у розмірі 84323,90 грн.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала їй за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини.

Проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням викладених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача суму недоотриманої пенсії в розмірі 84323,90 грн. в порядку спадкування за законом, способом захисту порушеного права позивача.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки в матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн., раніше, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: вул. Маяковського, буд. 2а, м. Торецьк, Донецька область, ) про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом, -задовольнити.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Маяковського, буд. 2а, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом недоотриману суму пенсії в розмірі 84323 (вісімдесят чотири тисячі триста двадцять три) гривні 90 копійок, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також понесені витрати на сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції ЦПК України (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя А.В.Соляник