Провадження № 2/234/807/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Бакуменко А.В.

За участю

секретаря судового засідання Кісточка І.В.

представника позивача - адвоката Сечко С.В.

представника відповідача - адвоката Відющенко О.М.

розглянувши в режимі відеоконференції в залі суду м. Краматорська цивільну справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія «Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

Обставини справи:

ПрАТ " СК «Українська страхова група»" звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 13.06.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Елме Транс Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-16-00119, за яким ПрАТ «СК «УСГ» застрахував майнові інтереси ТОВ «Елме Транс Україна», пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Volvo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

22.11.2016 року о 16 годині 00 хвилин в с. Ульянівка Красноармійського району на вул. Миру, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Opel» держ. номер НОМЕР_2 ., під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volvo» держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 10.02.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення. Передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі заяви ТОВ «Елме Транс Україна», про настання страхового випадку, ремонтної калькуляції № ПССКА - 5751 від 26.04.2017 року, рахунку № DP- 1603393 від 25.11.2016 року, було складено розрахунок страхового відшкодування від 04.05.2017 року, розрахунок від 26.05.2017 року, страховий акт № ПССКА-5645 від 04.05.2017 року, сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 109169 грн. 00 коп.

Згідно до платіжного доручення № 8374 від 04.05.2017 року СК «УСГ» зарахувала на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Соллі-Плюс» страхову суму 1003269 грн.00 коп.

У подальшому на адресу ПрАТ «СК «УСГ» від ТОВ «Елме Транс Україна» надійшов рахунок від СТО ПП «Техносервісінформ»№ DP -1603393 від 25.11.2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo FH 420» держ. номер НОМЕР_3 , становить 115665 грн.20 коп., у зв`язку з чим 13 березня 2017 року було проведено додатковий огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено Акт додаткового огляду пошкодженого транспортного засобу від 13.03.2017 року.

На підставі акту № ПССКА -5645/1 від 26 травня 2017 року , розрахунку суми страхового відшкодування від 26 травня 2017 року , згідно платіжного доручення № 10017 від 26.05.2017 року, ПрАТ «СК «Українська страхова група» зарахувало суму страхового відшкодування в розмірі 110515 грн. 28 коп. на рахунок ТОВ «Техносервісінформ» (СТО), при цьому зараховані на рахунок ТОВ «Автомобільний дом «Соллі -Плюс» (СТО) грошові кошти в розмірі 103269 грн. 00 коп. були повернуті Страховику.

15 травня 2018 року відповідачу у справі було направлено лист-претензію № 746 УСГ/АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак відповідач суму не сплатив.

Оскільки майнова шкода спричинена діями відповідача просять суд, стягнути з нього сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 110525 грн. 28 коп.

Ухвалою від 25 листопада 2019 року позов прийнято до провадження та призначено до підготовчого розгляду .

30 січня 2020 року ухвалою Краматорського міського суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

16 лютого 2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення заявлених вимог. При цьому не заперечував факт ДТП, та того що винним є ОСОБА_1 , не заперечував щодо наявності механічних пошкоджень на автомобілі «Volvo FH 420» держ. номер НОМЕР_3 , однак заперечував щодо обсягу даних пошкоджень, зазначивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що обсяг проведених ремонтних робіт відповідає обсягу наявних механічних пошкоджень отриманих внаслідок ДТП. Просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Фактичні обставини , встановлені судом.

Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, 13.06.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Елме Транс Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-16-00119, за яким ПрАТ «СК «УСГ» застрахував майнові інтереси ТОВ «Елме Транс Україна», пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Volvo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

22.11.2016 року о 16 годині 00 хвилин в с. Ульянівка Красноармійського району на вул. Миру, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Opel» держ. номер НОМЕР_2 ., під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volvo» держ. номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 10.02.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі акту № ПССКА -5645/1 від 26 травня 2017 року , розрахунку суми страхового відшкодування від 26 травня 2017 року , згідно платіжного доручення № 10017 від 26.05.2017 року, ПрАТ «СК «Українська страхова група» зарахувало суму страхового відшкодування в розмірі 110515 грн. 28 коп. на рахунок ТОВ «Техносервісінформ» (СТО).

Відповідно до частин 1, 3 статті 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Пунктом 2.1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується із частиною 2 статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відтак, у спорах пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, також встановлений і статтею 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, враховуючи положення Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та статті 1194 ЦК України, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лежить на страховикові цієї особи у межах встановлених лімітів, з урахуванням франшизи та у межах шкоди, яка покривається страховиком згідно із законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а у решті на особі, яка завдала цю шкоду, і яка не покрита її страховиком.

За загальним правилом згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (пункт 22.1 статті 22 межами ліміту відповідальності; стаття 29 вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту).

Так, відповідно до пункту 22.1 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

При цьому, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Згідно постанови Краматорського міського суду, від 10.02.2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм автомобіля «Opel» ОСОБА_1 , вимог ПДР України, тобто скоїв правопорушення за яке передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Позивач, на виконання своїх зобов`язань перед страхувальником за договором страхування наземного транспорту, перерахував суму 110515,28 грн. ПП «Техносервісінформ» призначення платежу страхове відшкодування згідно договору страхування № 28-2107-16-00119 від 13 червня 2016 року , страхувальник ТОВ «Елме Транс Україна».

Зважаючи на те, що з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення з автомобілем «Volvo» він є особою, відповідальною за збиток, заподіяний зазначеному автомобілю.

Між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Елме Транс Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту поліс АІ/9256148, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль « VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 12.1. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до Полісу розмір франшизи становить 500 грн., а ліміт відповідальності по майну становить 100 000,00 грн.

Згідно до розрахунку суми страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становить 110511,28 грн.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

В той же час, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

Представник відповідача не бажав призначення експертизи, при цьому оспорював лише обсяг проведених відновлювальних робіт, зазначаючи що зазначені механічні ушкодження не могли утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.11.2016 року, за вини його довірителя ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У суду відсутні, підстави вважати надані стороною позивача документи такими що не відповідають дійсності події, відповідач на підтвердження своїх аргументів жодних належних та допустимих доказів не надав.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім, судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,133,137,141,259,280-282 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530, 610,612,979-980,993,1191 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія «Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Українська страхова група", що знаходиться за адресою: м. м. Київ вул. І. Федорова 32-а, суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 110515 (сто десять тисяч п`ятсот п`ятнадцять ) грн. 28 коп., а також судовий збір в сумі 1921(одна тисяча дев`ятсот двадцять одна ) грн. 00 коп. на П/р: НОМЕР_5 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко