Справа № 606/1284/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2021 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
судді Мельник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Будз М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт" про заміну стягувача у виконавчому листі,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт" звернулось до суду з заявою, в якій просило замінити стягувача Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт" у виконавчих листах у справі № 2-603, виданих 18.11.2009 Теребовлянським районним судом про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку із укладенням 08.12.2016 договору факторингу між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт".
В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2009 року у справі № 2-630 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитними договорами № 010/09-01/106/08 від 11 червня 2008 року та № 010/09-01/107/08 від 11 червня 2008 року, що укладені в межах Генеральної кредитної угоди № 8 від 11 червня 2008 року, в сумі 183438, 95 доларів США, що становить 1479435, 13 грн за офіційним курсом НБУ.
На виконання вказаного рішення судом було видано два виконавчі листи.
08 грудня 2016 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" укладено Договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), згідно умов якого АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив ПАТ "Вектор Банк" Права Вимоги до ОСОБА_1 за вказаними кредитними договорам.
Також, право вимоги 08 грудня 2016 року АТ "Райффайзен Банк Аваль" було відступлено користь ПАТ "Вектор Банк" за договором поруки № 8Р від 11 червня 2008 року, що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 та забезпечує виконання умов ОСОБА_1 за кредитними договорами.
В подальшому, 08 грудня 2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" укладено Договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), згідно умов якого ПАТ "Вектор Банк" відступив ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитними договорами № 010/09-01/106/08 від 11 червня 2008 року та № 010/09-01/107/08 від 11 червня 2008 року, що укладені в межах Генеральної кредитної угоди №8 від 11 червня 2008 року, та за договором поруки № 8Р від 11 червня 2008 року, що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 та забезпечує виконання умов ОСОБА_1 за кредитними договорами.
Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за вказаними Договорами факторингу, таким чином, АТ "Райффайзен Банк Аваль", а також ПАТ "Вектор Банк" відступили права Вимоги за Кредитним договором та договором поруки.
06 січня 2017 року ПАТ "Вектор Банк" надіслав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомленням від 29 грудня 2016 року про укладення вищевказаного Договору факторингу та відступлення прав вимог на користь ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт".
Враховуючи вказані обставини, заявник просить в порядку статті 442 ЦПК України замінити стягувача АТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" у виконавчих листах № 2-630, виданих 18 листопада 2009 року Теребовлянським районним судом про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою судді від 04 серпня 2020 року подану заяву було залишено без руху. Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України в ухвалі було зазначено недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення. Заявник дані недоліки усунув у встановлений судом строк.
21 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт", у якому його представник просив здійснювати розгляд заяви у його відсутності. Заяву про заміну стягувача підтримує, просить задовільнити.
22 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М., у якому представник боржника просить направити справу №606/1284/21 за підсудністю в Господарський суд Тернопільської області, оскільки ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року у справі №921/789/20 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , в порядку визначеному книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.
В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились.
Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2009 року у справі № 2-630 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитними договорами № 010/09-01/106/08 від 11 червня 2008 року та № 010/09-01/107/08 від 11 червня 2008 року, що укладені в межах Генеральної кредитної угоди № 8 від 11 червня 2008 року, в сумі 183438, 95 доларів США, що становить 1479435, 13 грн за офіційним курсом НБУ.

18 листопада 2009 року судом видано два виконавчих листи у справі № 2-630/2009 щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" за Генеральною кредитною угодою від 11 червня 2008 року №8 та кредитними договорами № 010/09-01/106/08 від 11 червня 2008 року та № 010/09-01/107/08 від 11 червня 2008 року у сумі 183438, 95 доларів США, що становить 1479435, 13 грн за офіційним курсом НБУ.

Згідно копії договору факторингу (портфельне відступлення права вимоги) від 08 грудня 2016 року, копії Витягу з реєстру відступлених Прав Вимоги до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08 грудня 2016 року, між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" укладено Договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), згідно умов якого АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив ПАТ "Вектор Банк" права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 010/09-01/106/08 від 11 червня 2008 року та № 010/09-01/107/08 від 11 червня 2008 року, що укладені в межах Генеральної кредитної угоди № 8 від 11 червня 2008 року (а.с.3-6).

Відповідно до копії договору відступлення прав за договором поруки, копії Витягу з додатку №1 до Договору відступлення прав за договорами поруки від 08 грудня 2016 року укладеному між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк", право вимоги 08 грудня 2016 року АТ "Райффайзен Банк Аваль" було відступлено користь ПАТ "Вектор Банк" за договором поруки № 8Р від 11 червня 2008 року, що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 та забезпечує виконання умов ОСОБА_1 за кредитними договорами (а.с.7-8).

Згідно копії договору факторингу (портфельне відступлення права вимоги) від 08 грудня 2016 року, копії Витягу з реєстру відступлених Прав Вимоги до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08 грудня 2016 року, 08 грудня 2016 року між ПАТ "Вектор Банк" та ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" укладено Договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги) (далі Договір факторингу №2), згідно умов якого ПАТ "Вектор Банк" відступив ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитними договорами № 010/09-01/106/08 від 11 червня 2008 року та № 010/09-01/107/08 від 11 червня 2008 року, що укладені в межах Генеральної кредитної угоди №8 від 11 червня 2008 року, та за договором поруки № 8Р від 11 червня 2008 року, що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 та забезпечує виконання умов ОСОБА_1 за кредитними договорами (а.с.9-12).

Відповідно до копії договору відступлення прав за договором поруки, копії Витягу з додатку №1 до Договору відступлення прав за договорами поруки від 08 грудня 2016 року укладеному між ПАТ "Вектор Банк" та ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" право вимоги 08 грудня 2016 року ПАТ "Вектор Банк" було відступлено користь ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" за договорами поруки № 8Р від 11 червня 2008 року, що укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 та забезпечує виконання умов ОСОБА_1 за кредитними договорами (а.с.14-15).

Згідно із витягами із Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 17 червня 2021 року виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завершені (а.с. 17, 18).

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів першого і другого частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18), та від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження 61-17987св20).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ТзОВ "Фінансова Компанія "Форінт" про заміну стягувача у виконавчих листах №2-630, виданих 18 листопада 2009 року, АТ "Райффайзен Банк Аваль" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт" підлягає до задоволення.

Щодо клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М. про направлення справи № 606/1284/21 за підсудністю в Господарський суд Тернопільської області у зв`язку із наявністю відкритого провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 у справі №921/789/20, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 та відповідно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно доЗакону про банкрутство.

Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша). Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга зазначеної статті). Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя статті 7).

Зі змісту зазначених норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

На час розгляду справи № 2-630/2009 та ухвалення судом рішення від 23 жовтня 2009 року в даній справі, не було порушено справи про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 . Спір розглянуто судом, рішення суду набрало законної сили 03 листопада 2009 року, 18 листопада 2009 року видано виконавчі листи.

В рамках даного провадження розглядається заява, подана ТзОВ "Фінансова Компанія" Форінт" 24 червня 2021 року, про заміну сторони у виконавчих листах.

Відповідно до укладених Договорів факторингу від 08 грудня 2016 року, АТ "Райффайзен Банк Аваль", а також ПАТ "Вектор Банк" відступили права вимоги за Кредитним договором та договором поруки, тим самим вибули із правовідносин за вказаним договором. ТзОВ "Фінансова Компанія" Форінт", є правонаступником на підставі вищевказаних договорів.

Провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 та відповідно введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відкрито ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

За статтею 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію

Отже, мораторій на задоволення вимог кредиторів є тимчасовим заходом. Законодавством не передбачено застережень щодо заміни сторони виконавчого провадження чи виконавчого листа під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, а також вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження господарським судом, який розглядає справу про неплатоспроможність.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М. про направлення справи № 606/1284/21 за підсудністю в Господарський суд Тернопільської області слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 442 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака Володимира Михайловича про направлення справи № 606/1284/21 за підсудністю в Господарський суд Тернопільської області - відмовити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт" про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 2-603, виданому 18 листопада 2009 року Теребовлянським районним судом про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , та виконавчому листі № 2-603, виданому 18 листопада 2009 року Теребовлянським районним судом про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 з Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Форінт" (адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Московська, 32/2, ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 липня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник