Справа № 296/1386/21
УХВАЛА

"22" лютого 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Держаної казначейської служби України за участі третьої особи ОСОБА_2 про стягнення коштів для відшкодування завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 70000 грн. для відшкодування завданої матеріальної шкоди; стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 140000 грн. для відшкодування завданої моральної шкоди; стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Вимоги до позовної заяви визначені приписами ст.175 ЦПК України.

Так, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В порушення наведеної норми в позові відсутній зміст позовних вимог щодо кожного з відповідача.

Також в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та обґрунтовує наявність порушених прав позивача, відсутнє посилання на докази, що підтверджують вказані обставини.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

З урахуванням зазначеного позов не містить обгрунтування суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 70000 грн., не зазначено, якими доказами підтверджується завдання позивачу матеріальної шкоди саме в такому розмірі.

Позовна заява подана з порушенням вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки до неї не долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, позовна заява містить дві самостійні вимоги майнового характеру (відшкодування матеріальної шкоди в сумі 70000 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 140000 грн.).

При подачі позову позивач не сплатив судовий збір, посилаючись на положення п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення його від сплати судового збору.

Разом з тим, згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, позивачі звільняються від сплати судового збору лише відносно заявлених ними позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, сплачується судовим збором на загальних підставах.

Верховний Суд в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (касаційне провадження № 61-23674св18) вказав, що відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру, оскільки таке відшкодування визначено сумою грошових коштів. Тому заявлена позовна вимога є майновою.

Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір ставки судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання до суду даної позовної заяви позивач зобов`язаний сплатити судовий збір в сумі 1400,00 грн. за вимогою про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Держаної казначейської служби України за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення коштів для відшкодування завданої шкоди - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо позивач не усунуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Маслак