Справа № 161/5349/21
Провадження № 2-з/161/10/21
У Х В А Л А

24 березня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Подану заяву обґрунтовує тим, що 21.06.2006 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту № 070-22-61/06 про отримання споживчого кредиту в сумі 35000 Євро. В якості забезпечення повернення отриманого кредиту укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку передано належну заявнику на праві власності квартиру по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням заявником зобов`язань, банком було звернуто стягнення на предмет іпотеки та перереєстровано право власності на квартиру. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.07.2020 у справі № 161/9741/19 рішення державного реєстратора від 25.03.2019 про державну реєстрацію права власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк» визнано незаконним та скасовано. Ухвалено поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вказане рішення суду набрало законної сили.

Зазначає, що на підставі даного рішення звернулася до департаменту «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради з заявою про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_2 . На, що отримала відмову, мотивовану тим, що право власності зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» на підставі передавального акта 10221-10229 від 11.10.2019 укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк», зареєстроване приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. 05.03.2020.

Вказує, що передавальний акт було вчинено під час дії ухвали про забезпечення позову від 30.05.2019 у справі № 161/8804/19. Відповідно до якої АТ «Укрсоцбанк» було заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або передачу спірної квартири у заставу третім особам у будь-який спосіб, а також заборонено Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України здійснювати реєстрацію будь-яких юридично значимих дій щодо квартиру АДРЕСА_2 .

Відтак, в даний час на думку заявника виникла реальна небезпека можливості наступного перепродажу вказаної квартири АТ «Альфа-Банк» третім особам, що унеможливить повернення квартири у власність її законних власників у зв`язку з чим, нею готується позов до суду про визнання недійсним передавального акта 10221-10229 від 11.10.2019 укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк», визнання незаконними та скасування рішення приватного нотаріуса Троц Ю.Б. про державну реєстрацію прав власності на квартиру за АТ «Альфа-Банк», а також відновлення становища, що існувало до порушення права заявника на квартиру АДРЕСА_2 шляхом поневлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомостей щодо права заявника на спів власність в квартирі.

На підставі наведеного, просить суд, до подання позовної заяви забезпечити позов про визнання недійсним передавального акта 10221-10229 від 11.10.2019 укладеного між АТ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк» в частині передачі прав власності на квартиру АДРЕСА_2 , визнання незаконними та скасування рішення приватного нотаріуса Троц Ю.Б. про державну реєстрацію прав власності на квартиру за АТ «Альфа-Банк», а також відновлення становища, що існувало до порушення права заявника на вказану квартиру шляхом поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомостей щодо права заявника на співвласність в квартирі шляхом заборони АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або передачу квартири АДРЕСА_2 у заставу третім особам у будь-який спосіб, а також заборонити органам Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України здійснювати реєстрацію будь-яких юридично значимих дій щодо квартиру АДРЕСА_2

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 248747662 від 18.03.2021) квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності АТ «Альфа-Банк» .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, так як невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна- тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 154 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Заборонити акціонерному товариству «Альфа-Банк» () вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження або передачу квартири АДРЕСА_2 у заставу третім особам у будь-який спосіб та заборонити Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України здійснювати реєстрацію будь-яких юридично значимих дій щодо квартири АДРЕСА_2 до набрання рішення суду законної сили.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта