Справа № 629/129/21
Номер провадження 2/629/412/21
18.03.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши в місті Лозова Харківської області цивільну справу №629/129/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,-
Позивач звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, в якому просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між нею і ОСОБА_2 , зареєстрований Лозівською товарною біржею, 04.11.2000 року за №1-566, предметом якого є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона згідно договору купівлі-продажу № 1-566 від 04.11.2000 року придбала у ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу був зареєстрований Лозівською товарною біржею 04.11.2000 року та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 17.11.2000 року, номер запису 128, в книзі №15 на її ім`я, що підтверджується копією договору та відповідною довідкою, виданою КП «ЖУК» №925 від 02.12.2020 року, на той час такі договори не підлягали нотаріальному посвідченню. Позивач бажала укласти договір дарування даного будинку та звернулась для цього до нотаріуса, однак нотаріусом було відмовлено, оскільки договір зареєстрований Лозівською товарною біржею, що на даний час суперечить чинному законодавству. Право власності на будинок відповідачем не оспорювалося, Лозівська товарна біржа ліквідована. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з відповідним позовом з метою визнання дійсним договору та подальшого розпорядження будинком.
Ухвалою суду від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, представник надала телефонограму про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розгляд здійснювати за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, вказала на те, що дійсно продала будинок ОСОБА_1 та при укладенні договору була досягнута угода щодо всіх суттєвих умов.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.
Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № 1-566 від 04.11.2000 року(а.с.6) ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Договір купівлі-продажу був зареєстрований Лозівською товарною біржею 04.11.2000 року та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 17.11.2000 року, номер запису 128, в книзі №15 на її ім`я, що підтверджується копією договору та відповідною довідкою, виданою КП «ЖУК» №925 від 02.12.2020 року(а.с.6-7).
Позивач бажаючи укласти договір дарування спірного будинку звернулась до нотаріуса,
однак нотаріусом було відмовлено, оскільки договір зареєстрований Лозівською товарною біржею, що на даний час суперечить чинному законодавству(а.с.8).
Право власності на будинок відповідачем не оспорювалося, Лозівська товарна біржа ліквідована(а.с.9).
У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним позовом.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у травні 1996 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р., п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004 р. за № 20/5, підставою для державної реєстрації, що посвідчує виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, та підтвердженням такого права (правовстановлюючим документом), є в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно ст. 47 ЦК України від 18.07.1963 року № 1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках зазначених в законі.
Ст. 128 ЦК України від 18.07.1963 року № 1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) передбачала, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
На даний час позивач має намір укласти договір дарування придбаного житлового будинку, але в нотаріальній конторі їй відмовили в посвідченні договору купівлі-продажу, мотивуючи відмову тим, що попередній договір купівлі-продажу, укладений на біржі, не був нотаріально посвідчений.
Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, зареєстрованого на Лозівській товарній біржі, підлягають задоволенню.
Вимога про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем, не заявлялася ОСОБА_1 , а тому судом вирішуватися дане питання не буде.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12, 200, 258,259,263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.209, 220,650,657 ЦК України, ст.ст.47,227 ЦК УРСР в редакції 1963 року,ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований Лозівською товарною біржею, 04.11.2000 року за №1-566, предметом якого є житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса вказана в позові: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.О.Каращук