Ухвала

26 липня 2021 року

м. Київ

справа № 336/8516/15

провадження № 61-10932ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання правочину недійсним, припинення договору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» та зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржувала, тому апеляційним судом в цій частині рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року не переглядалося.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2016 року у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2011 року у сумі 12 174,93 грн та судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 604,67 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у частині задоволених позовних вимог залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року у частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без змін.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: отримання постанови Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року лише 31 травня 2021 року, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Крім того, у касаційній скарзі заявником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим станом. До клопотання додано, довідку Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в Запорізькій області про отримання заявником пенсії за віком від 15 червня 2021 року, згідно з якої дохід ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по грудень 2020 року складає 20 752,45 грн, та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17 червня 2021 року, згідно з якими дохід ОСОБА_1 за період з 1-го кварталу 2020 року по 4-й квартал 2020 року становить 7 754,37 грн.

З наданих до суду документів вбачається, що річний дохід ОСОБА_1 за 2020 рік становить 28 506,82 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Також суд може ухвалити вказане рішення з мотивів майнового стану сторони у разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд касаційної інстанції, врахувавши наведені у клопотанні доводи та оцінивши додані до них докази, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 2 436,00 грн, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник визначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 573/2495/16-ц (провадження № 61-27301св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), та вказує про порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Крім цього, у касаційній скарзі викладено доводи про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі у зв`язку з тим, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та справа має виняткове значення для заявника. Тому ОСОБА_1 вважає, що у цій справі наявні підстави, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у даній справі становить 24 524,12 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 *100=227 000).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону, проте касаційна скарга має виняткове значення для заявника, а тому відповідно до підпунктів а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у вказаній справі підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець