РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №336/953/21 пр. 2/336/1885/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Чалаплюк С.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В позовній заяві вказує, що відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 27.05.2002, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеній квартирі зареєстровані позивачка та відповідач - ОСОБА_2 , який не проживає за вказаною адресою. Відповідач є для позивачки сторонньою особою, договору найму на вказану квартиру з останнім не укладалось.

З моменту отримання прав власності на квартиру, позивачкою здійснюються всі обов`язки, щодо її утримання.

Однак, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. При цьому нарахування деяких платежів здійснюється відповідно кількості осіб, що проживають у житловому приміщенні. Через реєстрацію відповідача за вказаною адресою комунальні служби розраховують платежі на двох осіб, що завдає матеріальної шкоди та становить перешкоди у користуванні майном позивачці.

Відповідач за вказаною адресою не мешкає понад шість місяців, його місцеперебування невідоме, а тому представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.03.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представником позивача адвокатом Чалаплюк С.В. 26.07.2021 надано заяву про розгляд справи без їх участі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, що повернулись до суду з відміткою установи пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З метою недопущення порушення прав відповідачів на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено і перевірено доказами, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 27.05.2002, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.5). У зазначеній квартирі зареєстровані - позивач та відповідач ОСОБА_2 , однак останній в квартирі не мешкає.

Відповідач за вказаною адресою не мешкає понад шість місяців, його місцеперебування позивачу невідоме.

Згідно з копією Акту від 08.11.2018, що складений членами комісії ОСББ «МК-38» та головою правління, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.05.2018 по теперішній час не мешкає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.20).

Згідно зі ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю - про позбавлення права користування житловим приміщенням (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11).

Згідно ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що в квартирі, що є власністю позивача, зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2 .

За адресою реєстрації АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 з 2018 не проживає, витрат по утриманню вказаного майна відповідач не несе, перешкоди в користуванні житловим приміщенням позивач не створював. Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі позивача без поважних причин понад встановлені законодавством строки, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належною йому часткою квартири, тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житлом. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 59-61, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 13 Конституції України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власностю - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова