Справа № 462/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Пилип`юк Г.М.

за участю секретаря судового засідання - Дмитрук Р.-А.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату в сумі 19 708, 09 грн та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнення за період з 19.08.2020 року по день ухвалення рішення суду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала начальником планово-економічного відділу 564 ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА», а 19.08.2020 року її було звільнено із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Станом на день звільнення з роботи і по даний час відповідач не виплатив їй заборгованість із заробітної плати. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.06.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому той визнав частково позовні вимоги позивача. Зазначив, що згідно довідки №104 від 29.01.2021 року заборгованість по заробітній платі у розмірі 19 708,09 грн була виплачена позивачці 06.01.2021 року., середньоденна заробітна плата позивачки становить 436, 74 грн без урахування податків та зборів, затримка при виплаті заборгованої заробітної плати з 20.08.2020 року по день фактичного розрахунку 06.01.2021 року становить 93 року, тому розмір середнього заробітку за період з 20.08.2020 по 06.01.2021 р становить 40 616, 82 грн, що і просить задовольнити.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді начальника планово-економічного відділу 564 ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» і з 19 серпня 2020 року була звільнена з підприємства за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію за віком, що підтверджується копією трудової книжки /а.с.6-7/.

Також встановлено, що в день звільнення позивачу не виплачено нараховану заробітну плату. Відповідно до довідки №104 від 29.01.2021 року ОСОБА_1 працювала у ДП ЛДЗ «ЛОРТА», середньоденна заробітна плата становить 436,74 грн без урахування податків та зборів, заборговану заробітну плату виплачено 06.01.2021 року в розмірі 19 708, 09 грн.

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, заборгованість невиплаченої позивачу в день звільнення заробітної плати складала 19 708, 09 грн.

Згідно з роз`ясненнями, даними в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Дослідженням розрахункових листів нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за червень-липень 2020 року (а.с. 8) встановлено, що сума 19 708,09 грн. заборгованості з виплати заробітної плати позивачу, яка підлягає стягненню на користь останньої, визначена в результаті утримання обов`язкових податків та зборів із нарахованої заробітної плати.

Однак, дослідивши довідку надану представником відповідача, встановлено, що невиплачену заробітну плату в розмірі 19 708,09 грн. було виплачено позивачці 06.01.2021 року.

Тому, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 19 708, 09 грн., з урахуванням сплачених обов`язкових податків та зборів.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходив з наступного.

Із змісту ст.117 КЗпП України вбачається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-64цс13, згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Як вбачається із роз`яснень даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Як встановлено, станом на день подачі позовної заяви, а саме 06.01.2021 року позивачці виплачено заборговану заробітну плату в розмірі 19 708, 09 грн.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого вказаною постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Пунктом 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати /компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо/.

Згідно довідки ДП «ЛДЗ «Лорта» № 104 від 29.01.2019 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 436,74 грн., без урахування податків та зборів /а.с.23/.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.08.2020 року по 06.01.2021 року, що включає 93 робочих дні, складає 40616,82 грн. (436,74 грн. х 93 робочих дні).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 40 616,82 грн., без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд ,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (, адреса: 79040, м. Львів, вул. Патона, буд. 1) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 серпня 2020 року по 06 січня 2021 року у розмірі 40 616, 82 грн. без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА», , знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Патона, 1.

Суддя: Г.М. Пилип`юк

Оригінал рішення.