Справа № 175/696/20
Провадження № 2/175/206/20
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2021 pоку Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

за участю секретаря Кучеренко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Шестерікова А.В.,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Філіповського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О., Виконавчого комітету Новоолександрівської Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання шлюбу недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О., Виконавчого комітету Новоолександрівської Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання шлюбу недійсним. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 , після смерті якого залишилася спадщина. Після подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач дізналася про шлюб її покійного брата з ОСОБА_2 . Позивач стверджує, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є фіктивним та укладався без мети створення родини та встановлення шлюбних відносин. Зазначає, що метою укладення даного шлюбу було отримання трудової візи для роботи у Польщі, де сімейним парам набагато легше отримати таку візу та надаються кращі умови для проживання, ані ж одиноким робітникам. Всі витрати по похованню ОСОБА_3 понесла вона, на підтвердження чого надала чеки про оплату відповідних послуг.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шестеріков А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд визнати недійсним у зв`язку з фіктивністю шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №61 від 16 жовтня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Філіповський В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зауваживши, що шлюб було укладено з метою створити сім`ю, яка існувала до моменту смерті ОСОБА_3 . Причиною подачі позову ОСОБА_1 є спадкове майно, яке вона хоче тримати як спадкоємець другої черги, однак при наявності спадкоємця першої черги не має права на спадкування. Крім того, померлий ОСОБА_3 стояв на обліку у сімейного лікаря за місцем фактичного проживання сім`ї у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, що також підтверджує факт існування сім`ї.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна І.О. у судове засідання не з`явилась, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності та ухвалити судове рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник Виконавчого комітету Новоолександрівської Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку (ст. 82 ЦПК України).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 17 вересня 2019 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 16).

Факт родинних відносин підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (№ НОМЕР_2 видане Красногвардійським ЗАГС міста Дніпропетровська 19 березня 1970 року (а.с.14) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (№ НОМЕР_3 видане Красногвардійським ЗАГС міста Дніпропетровська 19 березня 1970 року (а.с.15) та копією 10 сторінки паспорту, де зазначається, що ОСОБА_5 у 1982 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після одруження в`яза прізвище чоловіка (а.с. 10)

Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2018 року з відповідачкою по справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 16 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №61 (а.с. 80).

Так, відповідно до ч.1, ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`єю визнається первинний та основний осередок суспільства. Однією з підстав створення сім`ї є шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Частиною 2 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснює, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена (частина перша статті 42 Сімейного кодексу України).

Частиною 1 ст. 44 СК України передбачено, що у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Крім того, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує приписи частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України відповідно до яких обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У свою чергу позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після укладення шлюбу, між її братом та відповідачкою сім`ї утворено не було, спільного господарства вони не вели, фактично разом не проживали, відносин які мають чоловік та жінка у шлюбі не підтримували та дітей від шлюбу не мають, а реєстрація шлюбу відбулась для встановлення юридичного факту, наслідком якого було отримання трудової візи як подружжя для виїзду за кордон, без наміру створення сім`ї, набуття прав та обов`язків подружжя після реєстрації шлюбу.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шлюб фактично проіснував майже рік (з моменту його укладення 16.10.2018 року до моменту смерті ОСОБА_3 14.09.2019 року). За цей період сторони проживали разом за однією адресою, постійно підтримували сімейні відносини та вели спільне господарство, що підтверджується відповідними показаннями допитаних у судових засіданнях свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Крім того, відповідно до довідки Новоолександрівської АЗПСМ (а.с. 44) ОСОБА_2 та її покійний чоловік ОСОБА_3 знаходились під наглядом сімейного лікаря Новоолександрівської АЗПСМ, з яким у них була укладена декларація.

Додатково, допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснили, що більше двох років ОСОБА_3 мешкав у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_2 .

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, за час перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , жодна із сторін не зверталася у відповідні органи для розірвання шлюбних відносин з будь-яких причин, що свідчить про добровільний намір сторін на утворення родини та реєстрацію відносин в законному порядку.

Також, суд не бере до уваги доводи позивача ОСОБА_1 про те, що вона у повній мірі понесла витрати на поховання ОСОБА_3 , оскільки ці доводи спростовує квитанція №TS202950 від 17 вересня 2019 року (а.с. 46) про те, що ОСОБА_2 переказала ОСОБА_1 грошові кошти. Крім того свідок ОСОБА_14 підтвердила, що поминальний обід на 40 днів ОСОБА_3 замовляла та оплачувала саме ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , оскільки той факт, що вказані свідки не знали про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не доводить недійсність цього шлюбу. Крім того, свідок ОСОБА_17 пояснила, що у 2018 році вона бачила ОСОБА_2 на дні народженні у ОСОБА_19 , однак про їх шлюб не знала.

Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 16 жовтня 2018 року у виконавчому комітеті Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №61, недійсним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту, позивач у силу ст. 5, 12, 13 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну його підставу. Суд за власною ініціативою не може міняти предмет і підстави позову.

Згідно ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, з якими вона пов`язує можливість визначення шлюбу укладеного між її братом та відповідачкою недійсним, тому суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи висновок суду про залишення без задоволення позовних вимог, відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судові витрати по справі залишити за рахунок позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 41,55 Конституції України, ст. ст. 3, 21, 36, 39, 40, 41, 42, 44 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О., Виконавчого комітету Новоолександрівської Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання шлюбу недійсним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.М. Бойко