Справа №173/218/21
Провадження №2/173/371/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача адвоката Романовської Т.М.

Розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, сплачених в рахунок авансу,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення грошових коштів, сплачених в рахунок авансу до відповідача ОСОБА_2

04.03.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 12.05.2021 року

12.05.2021 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін до 20.07.2021 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

20.07.2021 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, передані в якості авансу, у розмірі 30 000.00 грн., та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним: 25.09.2020 року між нею та відповідачкою було укладено угоду про передачу їй у власність квартири АДРЕСА_1 .

За домовленістю між ними квартиру було оцінено у 50 000.00 грн., але для належного оформлення договору відчуження квартири, як зазначала відповідач, у неї бракувало деяких документів, а тому вони домовились, що до кінця грудня 2020 року вона збере всі необхідні для продажу квартири документи після чого вони в нотаріальній конторі укладуть договір купівлі-продажу квартири.

На підтвердження своїх намірів вона передала відповідачці вищевказаної квартири 30 000.00 грн.,що підтверджується оригіналом розписки, складеної власноруч ОСОБА_2 . Квитанція про зняття нею готівки у сумі 30 000.00 грн. у відділенні ПРИВАТБАНКУ від 25.09.2020 року.

Після передачі коштів зв`язок із ОСОБА_2 , обірвався.

Станом на 14 січня 2021 року, ані повернення авансу, ані пропозиції укласти договір купівлі-продажу квартири відповідачка не надає, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала за підставами, викладеними в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату часта місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи. Відзив на позовну заяву не надала.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За доводами позивача судом встановлено, що 25.09.2020 року між позивачкою та відповідачкою було укладено угоду про передачу у власність позивача квартири АДРЕСА_1 .

За домовленістю між сторонами квартиру було оцінено у 50 000.00 грн., але для належного оформлення договору відчуження квартири, як зазначала відповідач, у неї бракувало деяких документів, а тому сторони домовились, що до кінця грудня 2020 року вона збере всі необхідні для продажу квартири документи після чого вони в нотаріальній конторі укладуть договір купівлі-продажу квартири, будь-яких заперечень та доказів на спростування даних фактів відповідачка суду не надала.

Судом також встановлено, що позивачка передала відповідачці 30 000.00 грн., в рахунок майбутніх платежів на придбання квартири, що підтверджується оригіналом розписки, складеної власноруч ОСОБА_2 та Квитанцією про зняття відповідачкою готівки у сумі 30 000.00 грн. у відділенні ПРИВАТБАНКУ від 25.09.2020 року.

Проте відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконала, станом на 14 січня 2021 року, ані повернення авансу, ані пропозиції укласти договір купівлі-продажу квартири відповідачка не надає.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України - Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 570 ЦК України - Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

В наданій суду копії розписки відповідач зазначила, що вона взяла у позивачки завдаток 30 000.00 грн., за квартиру по АДРЕСА_2 .

Проте, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно і договір завдатку повинен був бути посвідчений сторонами нотаріально. Так як сторони не уклали договір задатку в належній формі, а відповідач видала позивачеві лише розписку про підтвердження отримання грошової суми 30 000.00 грн., за квартиру по АДРЕСА_2 , таким чином вказана сума є авансом.

Доказів того, що відповідач пропонувала позивачці укласти договір купівлі-продажу в належній формі, суду не надано.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України - Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України -. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Оскільки відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань, не уклала з позивачкою договір купівлі-продажу квартири у погоджений ними строк, суд приходить до висновку. що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, сплачених в рахунок авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , грошові кошти, передані в якості авансу, в сумі 30 000.00 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 908.00 (дев`ятсот вісім) грн. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення .

Повний текст рішення виготовлений 25.07.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 29.07.2021 року

Дата набрання законної сили: 26.08.2021 року