ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Херсон

справа № 766/13440/20

провадження № 22-ц/819/1109/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарАвтонагова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року у складі судді Рядчої Т.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 09.03.2004 року перебувала в шлюбі ОСОБА_3 , від якого мають двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які, після розірвання з чоловіком шлюбу проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Згідно рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.11.2005 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

На теперішній час відповідач на утримання синів сплачує аліменти по 1000 грн. на кожного щомісячно.

Посилаючись на те, що діти навчаються у Херсонській державній морській академії та згідно договорів про навчання загальна вартість освітньої послуги становить 97 040 грн на кожного, позивачка просила збільшити розмір аліментів, які сплачуються відповідачем за рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.11.2005 року на утримання синів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі по 4000 грн на кожну дитину щомісяця, до повноліття дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, заявлені нею вимоги задовольнити, зазначаючи про те, що суд першої інстанції, відмовляючи у позові, не врахував той факт, що з моменту постановлення рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.11.2005 року в Україні збільшився розмір аліментів, тому відповідач згідно положень ч.2 ст.182 СК України повинен сплачувати аліменти у сумі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Письмовий відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2004 року, який 16 березня 2006 року був розірваний.

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання батьками шлюбу діти проживають разом з матір`ю.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.11.2005 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2005 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені НОМЕР_1 від 05.07.2013 року ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Згідно довідок № 351, № 352 від 06.08.2020 року діти навчаються у Херсонській державній морській академії з вересня 2019 року, згідно договорів про навчання загальна вартість освітньої послуги становить 97 040 грн на кожного.

ОСОБА_3 з 12.10.2020 року у відповідності до наказу №33 від 06.10.2020 року був працевлаштований на посаду стропальника у Херсонському державному заводі «Палада» з посадовим окладом 6 448,11 грн , що підтверджується довідкою про доходи №249, довідкою №34/28 від 18.11.2020 року та копією трудової книжки ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що рішенням суду від 18.11.2005 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2005 року, і до досягнення дітьми повноліття, проте частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку із чим позивач вважав, що повинно бути збільшено розмір присуджених аліментів. При цьому позивачка просить змінити спосіб стягнутих аліментів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Згідно частини другої статті 182 СК України (у редакції, чинній до моменту прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі 632/580/17.

Враховуючи, що єдиною підставою для задоволення позовних вимог та зміни розміру аліментів позивачка зазначила зміну норми закону про розмір аліментів, при цьому, наявність підстав для зміни розміру та способу стягнутих аліментів передбачених в частині першій статті 184 та частині першій статті 192 СК України не доводила, а лише послалася на зазначені норми права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Разом з тим, слід звернути увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , відхилити, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 березня 2021 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 29 липня 2021 року

Суддя Т.Г. Чорна