Єдиний унікальний номер 341/1605/18
Номер провадження 2-с/341/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. ознайомився із матеріалами заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

ВСТАНОВИВ:

12.09.2018 за заявою Комунального підприємства «Галичводоканал» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованості за комунальні послуги у розмірі 2521,90 грн та судового збору у розмірі 176,20 грн. Судовий наказ набрав чинності 25.10.2018.

16.03.2021 заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення заборгованості, яка обгрунтована тим, що заявниця не є боржником перед стягувачем, так як здійснювала оплату за надання комунальних послуг вчасно, а тому боргу у неї немає. Крім цього зазначила, що з 01.01.2018 за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце її проживання с. Залуква Івано-Франківської області. Суд розглянув справу за її відсутності, у зв`язку з чим у неї не було можливості подати докази, які б свідчили про відсутність заборгованості перед стягувачем. Також зазначає, що про видачу судового наказу їй стало відомо 06.03.2021, тому строк подачі заяви про скасування судового наказу не пропущено.

Розглянувши та оцінивши заяву і додані до неї документи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до змісту наявних у справі матеріалів підтверджується, що 12.09.2018 Галицьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Галичводоканал» заборгованість за комунальні послуги у розмірі 2521, 90 грн та судовий збір у розмірі 176,20 грн. На адресу боржника за місцем її реєстрації по АДРЕСА_1 надіслано судовий наказ та копії доданих документів, які повернулись з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наявних у справі матеріалів установлено, що копія судового наказу від 12.09.2018 надсилалась заявниці на її офіційну зареєстровану адресу: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулось до суду 04.10.2018 з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

На обґрунтування неможливості отримати копію судового наказу на початку жовтня 2018 року, оскільки з січня 2018 року проживає у селі Залуква, заявниця надала суду копію акта обстеження житлово-побутових умов від 02.11.2018 і копію довідки Залукв`янської сільської ради від 19.11.2018, згідно з даними яких станом на відповідні дати заявниця фактично проживала без реєстрації у селі Залуква.

Відповідно до змісту статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, факт проживання особи у селі Залуква з 01 січня 2018 року не може бути підтвердженим зазначеними актом і довідкою, складеними у листопаді 2018 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заявниця пропустила встановлений у ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк для звернення до суду з цією заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 5 п. 3 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч. 1 цієї статті.

У матеріалах справи відсутні будь-які клопотання заявниці про поновлення пропущеного строку для скасування судового наказу. Тому у суду немає підстав для поновлення строку для подання цієї заяви та скасування судового наказу.

Крім того, зазначаючи у своїй заяві про те, що про видачу судового наказу заявниці стало відомо лише 06 березня 2021 року, остання не надала жодних підтверджуючих доказів цього.

Водночас, долучаючи до заяви копію наказу від 12.09.2018, заявниця ОСОБА_1 свідомо вводить суд в оману, проявляючи таким чином неповагу, та зловживає своїми процесуальними правами, оскільки твердження про обізнаність щодо судового наказу з 06 березня 2021 року не відповідає дійсності. Так, долучена до заяви копія судового наказу, який просить скасувати заявниця, видана Галицьким районним судом з проставленням відмітки про видачу 01 березня 2021 року.

З огляду на все викладене вище, суд дійшов висновку про те, що заяву про скасування судового наказу необхідно повернути заявниці без її розгляду так, як нею не зазначено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу та не наведено належних і допустимих доказів поважності причин пропущення процесуального строку.

Керуючись ст. 78, 128, 170 -171 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя:М. Р. Мергель