17.03.2021 Справа № 756/3776/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/3776/21
Провадження №2-з/756/111/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат Крупка М.П. звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Березівка, кадастровий номер: :005:0264, накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення арешту наземельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Переяслва-Хмельницький р-н, сільська рада Світанківська, кадастровий номер: :02:007:0031; накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Переяслва-Хмельницький р-н, сільська рада Стовп`язька, кадастровий номер: :08:002:0007; накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Переяслва-Хмельницький р-н, сільська рада Світанківська, кадастровий номер: :02:008:0028; накладення арешту на належну ОСОБА_2 частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро» (); шляхом встановлення заборони вчиняти дії стосовно відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро» () нерухомого та рухомого майна, а також дії стосовно розірвання договорів оренди земельних ділянок, стороною яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро»; шляхом встановлення заборони вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро» ().

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у заявника відсутня інформація про дохід відповідача, а враховуючи розмір позовних вимог - 239 589,04 доларів США - заявник вважає, що існує загроза того, що ОСОБА_2 не зможе виконати рішення суду у разі задоволення позову та відчужить належне йому на даний час майно, що унеможливить виконання можливого рішення суду.

Представник заявника вказав, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Зазначає, що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання потенційного рішення суду у разі задоволення вимог.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

За приписами частини 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ, напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Із матеріалів заяви убачається, що представник заявника просить накласти арешт на майно, належне ОСОБА_2 , фактично вказуючи лише на потенційний ризик ухилення останнього від виконання можливого судового рішення, а також просить обмежити можливість господарюючого суб`єкта ТОВ «Десна-Агро» у здійсненні його господарської діяльності, а також у можливості користуватися та розпоряджатися власним майном.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Березівка, кадастровий номер: :005:0264, накладення арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Переяслва-Хмельницький р-н, сільська рада Світанківська, кадастровий номер: :02:007:0031; накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Переяслва-Хмельницький р-н, сільська рада Стовп`язька, кадастровий номер: :08:002:0007; накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська обл., Переяслва-Хмельницький р-н, сільська рада Світанківська, кадастровий номер: :02:008:0028; накладення арешту на належну ОСОБА_2 частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро» (); шляхом встановлення заборони вчиняти дії стосовно відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро» () нерухомого та рухомого майна, а також дії стосовно розірвання договорів оренди земельних ділянок, стороною яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро»; шляхом встановлення заборони вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Десна-Агро» () є не вмотивована та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-151, 153, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя О.В. Диба