233 Справа № 233/2586/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцька О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 10 травня 2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 258, між нею і відповідачем, а також визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, узв`язку з чим ухвалою судді від 07 липня 2021 року позов було залишено без руху, позивачеві запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом викладення обставин в обґрунтування позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини і зазначення доказів на підтвердження цих обставин та доплати судового збору.

15 липня 2021 року на виконання ухвали від 07 липня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до суду надійшла квитанція про сплату судового збору та заява про усунення недоліків позовної заяви, якою однак, недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі, усунуто не в повному обсязі.

Так, в ухвалі суду від 07 липня 2021 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачеві запропоновано, зокрема викласти обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги стосовно визначення місця проживання дитини та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; зазначити обставини наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та докази, що їх підтверджують.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви представником позивача зазначено, що спір між сторонами щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. В обґрунтування вимог представник позивача посилається на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 15 січня 2021 року у справі № 200/952/18, за якою умовою вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу є саме відсутність спору.

Разом з тим, в цій же постанові від 15 січня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Таким чином, в постанові Верховного Суду від 15 січня 2021 року у справі № 200/952/18 розмежовані поняття «визначення місця проживання дитини» та «залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком» і визначені умови для звернення до суду за кожною із цих вимог:питання про визначення місця проживання дитини вирішується судом за наявності між батьками спору щодо того, з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина; питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком вирішується судом за відсутності такого спору одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що остання просить саме визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , а не залишити проживати малолітню дитину разом із матір`ю.

Зважаючи на наведене вище, приходжу до висновку, що недоліки позовної заяви в частині викладення обставин в обґрунтування позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини і зазначення доказів на підтвердження цих обставин не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, відповідно до положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, враховуючи, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 07 липня 2021 року позивачем не усунуті, вважаю, що дану позовну заяву слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала, одночасно роз`яснивши її право відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повторно звернутися до суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя