П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року місто Київ

справа № 753/739/21

провадження №22-ц/824/8391/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ТОВ «Інком Траст»

відповідач - Дарницька районна у м.Києві державна адміністрація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Данильчуком Олексієм Ігоровичем,

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Курічової В.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Траст», Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, треті особи: Компанія з обмеженою відповідальністю «Полімерус Трейдінг Лімітед», Компанія «Врантеко Лімітед», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оста Плюс» про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 з ТОВ «Інком Траст» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з 1 квітня 2020 року у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора ТОВ «Інком Траст» з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позов обґрунтовано тим, що 22 листопада 2018 року загальними зборами ТОВ «Інком Траст» Пузирного М.В. було призначено на посаду директора товариства з 23 листопада 2018 року.

22 листопада 2018 року наказом директора ТТОВ «Інком Траст» № 4-к ОСОБА_1 було прийнято на роботу на посаду директора ТОВ «Інком Траст» за сумісництвом з 23 листопада 2018 року.

6 березня 2020 року ОСОБА_1 надіслано заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Інком Траст» за власним бажанням з 1 квітня 2020 року на адресу ТОВ «Інком Траст», а також на адресу усіх його учасників згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якими є Компанія з обмеженою відповідальністю «Полімеріс Трейдінг Лімітед», Компанія «Врантеко Лімітед», ТОВ «Оста Плюс».

Згідно з підп.7 п.5.3 ст.5 Статуту ТВ «Інком Траст» у редакції, затвердженій протоколом загальних зборів ТОВ «Інком Траст» № 01/2018 від 22 листопада 2018 року, до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства - директора товариства, встановлення розміру винагороди директору товариства.

Відповідно до підп. 6.3.1 п.6.3 ст.6 Статуту директор обирається (призначається) та звільняється за рішенням загальних зборів засновників товариства.

Проте, ТОВ «Інком Траст» не звільнило ОСОБА_1 з роботи 1 квітня 2020 року. При цьому, станом на дату подання позовної заяви жодних дій щодо скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ «Інком Траст» з питань звільнення з посади директора ТОВ «Інком Траст» ОСОБА_1 його учасниками не було вчинено. До цього часу відомості про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Інком Траст» містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказував, що за таких обставин положення ч.1 ст.38 КЗпП України щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Бездіяльність ТОВ «Інком Траст» та його учасників унеможливлює звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Інком Траст», виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Інком Траст», щ0о порушує його трудові права

Враховуючи порушення права ОСОБА_1 на припинення трудового договору, обрані ним способи захисту спрямовані на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 22 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Інком Траст», Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в особі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Компанія з обмеженою відповідальністю «Полімерус Трейдінг Лімітед», Компанія «Врантеко Лімітед», ТОВ «Оста Плюс» про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Данильчук О.І. подав апеляційну скаргу, в який просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 з ТОВ «Інком Траст» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України з 1 квітня 2020 року у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора ТОВ «Інком Траст» з внесенням відповідних відомостей у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; зобов`язати Дарницьку районну в м.Києві державну адміністрацію в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по-батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Траст». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції всупереч положенням ч.1 ст.13, ч.1 ст.213 ЦПК України належним чином докази у справі не дослідив, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого позову. Оскільки учасники справі у суді першої інстанції не заявляли про недотримання порядку скликання загальних зборів ТОВ «Інком Траст» у спірних правовідносинах, при цьому дана обставина, на думку апелянта, взагалі не має значення для справи та виходить за межі предмета доказування, суд першої інстанції фактично вийшов за межі предмета доказування у справі (підстав позову та заперечень проти позову), яким допустив порушення приписів ст.ст.13, 77, 264 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем як директором не було вчинено дій для скликання загальних зборів для розгляду його заяви про звільнення, суд першої інстанції, на думку апелянта, ототожнив правовідносини між позивачем як виконавчим органом (директор), та ТОВ «Інком Траст» (корпоративні правовідносини), та правовідносини між позивачем, як найнятим працівником та ТОВ «Інком Траст» (трудові відносини). ОСОБА_1 звертався саме за захистом своїх порушених трудових прав, а не корпоративних, що додатково свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Окунєв І.С. апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації Лимич Л.Г. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 22 листопада 2018 року загальними зборами ТОВ «Інком Траст» Пузирного М.В. призначено на посаду директора ТОВ «Інком Траст» з 23 листопада 2018 року.

Наказом директора ТОВ «Інком Траст» від 22 листопада 2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду директора ТОВ «Інком Траст» за сумісництвом з 23 листопада 2018 року.

Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Інком Траст».

6 березня 2020 року ОСОБА_1 надіслав на адресу товариства, а також всіх його учасників, заяву від 10 березня 2020 року про звільнення його з посади директора ТОВ «Інком Траст» за власним бажанням з 1 квітня 2020 року.

Відповідно до п.4.2 Статуту ТОВ «Інком Траст», затвердженому гідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Інком Траст» № 01/2018 від 22 листопада 2018 року виконавчим органом товариства є директор товариства.

Між ТОВ «Інком Траст» та ОСОБА_1 укладено строковий трудовий договір шляхом його призначення на посаду директора ТОВ «Інком Траст» з 23 листопада 2018 року.

Процедура звільнення з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю має особливості, обумовлені наявністю статусу виконавчого органу товариства. Звільнення з посади директора товариства є складовою частиною права учасників товариства на участь в управлінні товариством. Процедура звільнення посади директора ТОВ «Інком Траст» врегульована п.6.3.1 Статуту ТОВ «Інком Траст», згідно з яким директор обирається (призначається) та звільняється за рішенням Загальних зборів засновників (учасників) товариства.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки Статутом ТОВ «Інком Траст» не визначено інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників, ніж виконавчий орган Товариства ( як це передбачено ч.1 ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), для реалізації свого права на звільнення за власним бажанням, окрім подання Товариству заяви про звільнення , позивач як одноособовий виконавчий орган Товариства (директор) повинен був за власною ініціативою скликати загальні збори учасників для розгляду цього питання з внесенням до порядку денного питання щодо розгляду поданої ним заяви про звільнення відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про товариства обмеженою та додатково відповідальністю» з дотриманням порядку, встановленого ст.32 цього Закону.

Позивачем у позові не зазначено обставин та не надано належних та допустимих доказів щодо вчинення ним як директором товариства дій зі скликання загальних зборів ТОВ «Інком Траст» для розгляду поданої ним заяви про звільнення.

Оскільки подання директором ТОВ заяви про звільнення недостатньо для дотримання встановленого Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та Статутом ТОВ «Інком Траст» порядку звільнення виконавчого органу ТОВ «Інком Траст», підстави для задоволення позову відсутні.

При цьому, судом першої інстанції враховано висновок про застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16ц.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам та ґрунтуються на вимогах матеріального закону.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду директора ТОВ «Інком Траст» рішенням Загальними зборами засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Траст» від 22 листопада 2018 року.

За Статутом ТОВ «Інком Траст» директор Товариства є виконавчим органом Товариства ( п.4.2 Статуту)

Відповідно до положень Статуту ТОВ «Інком Траст» вищим органом управління Товариства є загальні збори учасників товариства, до виключної компетенції яких належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу Товариства - Директора Товариства (п.п. 4.1, 5.3) Статуту). Відповідно до п.6.3.1 Статуту ТОВ «Інком Траст» директор обирається (призначається) та звільняється за рішенням Загальних борів засновників (учасників) Товариства.

Правомочність Загальних зборів і прийняття ними рішень, порядок та строки їх скликання визначаються чинним законодавством України та цим Статутом. Загальні збори Учасників скликаються у випадках, передбачених чинним законодавством України. Порядок скликання та проведення Загальних зборів Учасників Товариства визначається у відповідності до чинного Законодавства України ( п.п.5.2, 5.2, 5.6 Статуту).

Порядок скликання загальних зборів у Статуті ТОВ «Інком Траст» не визначено.

Відповідно до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якими визначені випадки скликання загальних зборів учасників, зокрема загальні збори можуть бути скликані: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства ( ст.31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» врегульований порядок скликання загальних зборів учасників товариства. Зокрема, цією статтею передбачено, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства.

Оскільки Статутом ТОВ «Інком Траст» не визначено іншого органу, уповноваженого на скликання загальних зборів учасників, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що єдиним органом у ТОВ «Інком Траст», який за законом має право скликати загальні збори учасників є його виконавчий орган, тобто директор, яким станом на березень 2020 року ( 6 березня 2020 року - дата звернення ОСОБА_1 до товариства з заявою про звільнення за власним бажанням) був ОСОБА_1 .

Таким чином, зважаючи на те, що саме ОСОБА_1 мав вчинити дії щодо скликання загальних зборів учасників товариства з метою розгляду його заяви про звільнення з посади директора, але останній цього не зробив, тому відсутні підстави вважати, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства, а відтак відсутні підстави для задоволення позову..

При цьому, слід зазначити, що судом першої інстанції вірно врахований висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц. Аналогічних висновок був викладений Верховним Судом у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що подання ОСОБА_1 заяви про звільнення за власним бажанням та відсутність реакції товариства та його учасників на таку заяву є достатньою підставою для задоволення його вимог про визнання його трудових відносин з товариством припиненими у судовому порядку, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання ним як директором товариства процедури звільнення із займаної посади, зокрема дій, що передбачені ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», щодо скликанню загальних зборів учасників товариства з метою вирішення його заяви, відсутні підстави вважати, що права позивача щодо вільного вибору праці порушені, відповідно відсутні правові підстави для визнання припиненими його трудових відносин з товариством у судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції при розгляді справи та ухваленні рішення вийшов за межі доказування у цій справі, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження. Обставини щодо дотримання процедури звільнення входять до предмета доказування у цій справі. Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача не звільняє суд від обов`язку з`ясування всіх обставин, що мають значення у цій справі.

Посилання апелянта на постанови Київського апеляційного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 758/1861/18; від 2 вересня 2019 року у справі № 754/3020/19, від 2 березня 2020 року у справі № 757/47947/19, від 7 лютого 2020 року у справі № 757/62388/18-ц, від 28 травня 2019 року у справі № 761/14557/17, від 24 лютого 2020 року у справі № 761/4501/19, як на правові позиції , не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до норм Цивільного процесуального законодавства при виборі і застосуванні норми права підлягають врахуванню висновки, викладені лише в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Данильчуком Олексієм Ігоровичем, залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 22 липня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус