_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Поведьонкові І.А. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «НП Мітра-Трейд» про визнання договору недійсним та стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НП МІТРА-ТРЕЙД» про визнання договору комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019 року недійсним та стягнення майнової шкоди у розмірі 373596 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.08.2017 року вона придбала транспортний засіб марки TOYOTA, моделі CAMRY, номер кузова НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу № 8044/2017/574541. Проте, 18.07.2019 року їй стало відомо, що належний їй автомобіль був перереєстрований на іншу особу на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.2019 року №6254/19/003996, та як з`ясувалось з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, зазначена перереєстрація відбулась на підставі документів, серед яких було зазначено спірний договір комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019 року, який позивачка не укладала та категорично заперечує його підписання, крім того зазначила, що позивач цього дня перебувала в м. Києві, оскільки в цей день прилетіла з м. Варшави, а також у цей день в м. Києві подавала до Міграційної служби України документи на оформлення закордонного паспорту, тому фізично підписати такий договір не могла. Крім того посилалась на те, що підроблення підпису від її імені на спірному договорі комісії та акті технічного стану транспортного засобу навіть не є подібними до її підпису, що підтверджується наочним оглядом документів з її реальним підписом.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 06 лютого 2020 року.

У підготовче засідання призначене на 06 лютого 2020 року позивач не з`явився, представник позивача адвокат Турута Є.І. надав суду заяву про відкладення слухання справи.

Відповідач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 27 березня 2020 року.

У підготовче засідання призначене на 27 березня 2020 року позивач не з`явився, представник позивача адвокат Турута Є.І. надав суду заяву від 25 березня 2020 року про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 327800 грн. згідно звіту з оцінки суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «АМК Траст» та просив суд розглянути її без його участі, яку судом було прийнято. Також представник позивача адвокат Турута Є.І. надав суду 25 березня 2020 року клопотання про призначення судової (почеркознавчої) експертизи.

Відповідач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 09 червня 2020 року.

У підготовче засідання призначене на 09 червня 2020 року позивач не з`явився, представник позивача адвокат Турута Є.І. в засіданні підтримав подане клопотання про витребування від відповідача оригіналу оспорюваного договору комісії, оскільки ним також подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, предметом якої є підпис позивача у зазначеному договорі комісії. Представник відповідача проти його задоволення заперечував, обгрунтовуючи це тим, що він не отримав його копію. Розглянувши клопотання, суд його задовольнив та згідно Ухвали від 09 червня 2019 року витребував від відповідача оригінал Договору комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019р., укладеного між позивачем та відповідачем, і копія цієї ухвали отримана представником відповідача 09.06.2020р. (а.с.122).

У підготовче засідання призначене на 29 жовтня 2020 року позивач не з`явився, представник позивача адвокат Турута Є.І. в засіданні підтримав подане клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань, оскільки позивач заперечує підписання спірного договору комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019р. Представник відповідача у засідання повторно не прибув, повторно просив суд відкласти розгляд справи, суд, вважаючи його неявку неповажною, відмовив у цьому клопотанні. Розглянувши клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, його задовольнив та Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року доручив проведення судової почеркознавчої експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Перед судовою почеркознавчою експертизою поставлені наступні питання:

-Чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 у Договорі комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019р. в розділі РЕКВІЗИТИ СТОРІН в графі «КОМІТЕНТ» - ОСОБА_3 чи іншою особою?

-Чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 у Акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 від 30.03.2019р. в графі «Комітент» - ОСОБА_3 чи іншою особою?

Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової почеркознавчої експертизи та повернення справи до Київського районного суду м. Одеси.

8 грудня 2020 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання судового експерта Сакалюк Віти Русланівни, у якому він просив надати оригінал спірного Договору комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019р. та вільні і експериментальні зразки почерку позивача.

Стороною позивача суду надано документи вільних зразків почерку позивача на 23 аркушах та судом відібрані експериментальні зразки почерку. Крім цього надано оригінал квитанції про сплату рахунку щодо проведення експертизи у сумі 8237,38 грн. від 28.12.2020р.

У підготовче засідання 27 січня 2021року представник позивача не прибув, просив проводити засідання без його участі. Представник відповідача також не явився.

Судом надіслані експерту Сакалюк Віті Русланівні вільні зразки почерку ОСОБА_3 на 23 аркушах, її експериментальні зразки почерку та оригінал квитанції про сплату рахунку у сумі 8237,38 грн. від 28.12.2020р.

Ухвалою від 19 березня 2021 року Київського районного суду м. Одеси поновлено провадження у справі внаслідок повернення Одеським науково дослідним інститутом судових експертиз до Київського районного суду м. Одеси матеріалів справи без виконання, у зв`язку з тим, що у встановлений термін оригінали досліджуваних документів до експертної установи не були надані.

Справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 25 травня 2021 року.

У підготовче засідання призначене на 25 травня 2021 року з`явився представник позивача адвокат Турута Є.І., представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про поважні причини неявки до суду не надходило. Представник позивача адвокат Турута Є.І. надав суду клопотання про визнання обставини, для з`ясування якої витребовувався доказ, яке обґрунтовував не наданням відповідачем до суду без поважних причин оригіналу спірного договору комісії, який був витребуваниий від відповідача Ухвалою суду від 09 червня 2020 року, через що судовим експертом було повернуто матеріали справи без виконання та позивач був позбавлений можливості встановити обставину не підписання нею спірного договору комісії.

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 червня 2021 року.

У судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 17 червня 2021 року, з`явились представник позивача адвокат Турута Є.І. та новий представник відповідача адвокат Рублевський А.П., який просив суд надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи. Суд задовольнив це клопотання представника відповідача адвоката Рублевського А.П. та відкладено розгляд справи по суті до 13 липня 2021 року.

У судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 13 липня 2021 року, позивач та представник відповідача не з`явились, від представника відповідача адвоката Рублевського А.П. надійшла заява про відкладення розгляду, яка вмотивована необхідністю виїзду у відрядження. Слід зазначити, що до клопотання адвокатом надано копії посадкового документу з м.Києва до м.Одеси, час виїзду 11.07.2021р. 21:15, час прибуття 12.07.2021р. 06:27.

Вислухавши заперечення проти цього клопотання представника позивача адвоката Турути Є.І., який з`явився в судове засідання, суд приходить до висновку про його відхилення як необґрунтоване.

Представник позивача адвокат Турута Є.І. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з урахуванням обставин, вказаних у позові, заяві про зменшення позовних вимог та за наявними в справі доказами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 84 ЦПК України суд наділений правом витребування доказів. Частиною 7 зазначеної статті встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з частиною 10 статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ.

Відповідно до статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до частин 1, 4 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною 1, 4 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною

Статтею 41 Конституції України закріплено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Згідно частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Судом встановлено, що 08 серпня 2017 року позивачем на підставі Договору купівлі-продажу 8044/2017/574541 був придбаний у власність автомобіль марки TOYOTA, моделі CAMRY, номер кузова НОМЕР_1 .

Позивач стверджує, що 18 липня 2019 року їй стало відомо про перереєстрацію належного їй автомобіля на іншу особу на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 2019 року.

З наданих позивачем Довідки Територіального сервісного центру №8044 РСЦ МВС в м. Києві №116/Д від 18 липня 2019 року, витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ від 25 липня 2019 року, та копій отриманих від Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області Договору купівлі-продажу від 30 березня 2019 року №6254/19/003996 укладеного між відповідачем та громадянином ОСОБА_4 , вбачається, що продаж та перереєстрація вказаного транспортного засобу з позивача на іншу особу відбулась на підставі спірного Договору комісії № 6254/19/003996 від 30 березня 2019 року та Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 30 березня 2019 року №6254/19/003996.

Згідно до пункту 1.1 спірного Договору комісії №6254/19/003996 від 30 березня 2019 року за даним договором, Комітент (позивач ОСОБА_3 ) передає на комісію Комісіонеру (відповідач -ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД») наступний транспортний засіб: марки TOYOTA, моделі CAMRY, номер кузова НОМЕР_1 . В свою чергу, Комісіонер зобов`язується за винагороду укласти від свого імені, але в інтересах та за рахунок Комітента договір купівлі-продажу цього транспортного засобу з третьою особою.

Згідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 30 березня 2019 року №6254/19/003996 він укладений між ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД» (Комісіонер), що діє в інтересах ОСОБА_3 (Комітента) на підставі Договору комісії №6254/19/003996 від 30 березня 2019 року, і громадянином ОСОБА_4 . Відповідно до пункту 1.1 Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 30 березня 2019 року №6254/19/003996 за даним договором, Комісіонер, що діє від імені за дорученням та в інтересах Комітента (що є власником транспортного засобу, який відчужується), передає, а Покупець приймає у власність наступний транспортний засіб: марки TOYOTA, моделі CAMRY, номер кузова НОМЕР_1 .

Заявляючи даний позов, позивач наполягала на тому, що не підписувала оспорюваного Договору комісії №6254/19/003996 від 30 березня 2019 року, а отже такий правочин не був наслідком її волевиявлення і не відповідав її внутрішній волі. Крім того, позивач була фізично відсутня у м. Одеса 30 березня 2019 року коли укладався та від її імені підписувався оспорюваний договір комісії.

Судом встановлено, що з наданих позивачем відповіді Державної прикордонної служби України Головний центр обробки спеціальної інформації від 23 грудня 2019 року №184/В-2309, відповіді Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 07 лютого 2020 року, роздруківки електронного авіаквитка на ім`я позивача, вбачається, що позивач дійсно 30 березня 2019 року в день укладення та підписання спірного договору комісії в м. Одесі прилетіла до м. Києва з м. Варшави авіарейсом вранці о 05:50 годині та час перетину державного кордону України відбувся о 08:50 годині з напрямом «Вїзд» в Україну, а також що у цей же день 30 березня 2019 року позивач подавала у м. Києві заяву-анкету на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, та що місцем проживання позивача є м. Київ.

Підтвердження або спростування вказаних обставин щодо належності підпису на Договорі комісії позивачу або іншій особі потребує спеціальних знань, а тому Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року було призначено почеркознавчу експертизу.

Крім цього, суд Ухвалою від 09 червня 2020 року зобов`язував відповідача надати оригінал Договору комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, для проведення експертного дослідження.

Проте, вказана ухвала не була виконана відповідачем, при цьому підстави невиконання суду не повідомлено. Ненадання оригіналу договору комісії унеможливило проведення у справі почеркознавчої експертизи, що неможливо без надання експерту матеріалів у виді оригіналу договору комісії, що було повідомлено Одеським науково дослідним інститутом судових експертиз відповідно до вхідного реєстраційного номеру 12781/21.

Враховуючи таку поведінку відповідача, суд, керуючись положеннями частини 7, 10 статті 84, статті 109 ЦПК України визнає встановленим факт того, що підпис на оспорюваному Договорі комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019 року належить не позивачу ОСОБА_3 , а іншій особі.

Аналізуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що оскільки договір комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019 року на продаж автомобіля з відповідачем позивач не укладала, її волевиявлення на продаж автомобіля було відсутнє, даний договір комісії, укладений між позивачем та відповідачем є недійсним, оскільки волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно, є доведеним, що такий договір укладений поза волею позивачки як власника транспортного засобу, а тому суперечить частині 3 статті 203 ЦК України, і має бути визнаний недійсним.

Згідно статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини 3 статті 216 ЦК України, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, установлена презумпція вини заподіювача шкоди, саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року №161/17010/16-ц.

За нормами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно наданого позивачем суду звіту суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК Траст» № 2003-16 «Про визначення середньої ринкової вартості КТЗ TOYOTA CAMRY 3.5 2007 р.в.» середня ринкова вартість вказаного транспортного засобу складає 327800 грн.

За положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідачем в порушення вказаних вимог не надано заперечень проти визначеного оцінювачем середньоринкової вартості автомобіля TOYOTA, моделі CAMRY, номер кузова НОМЕР_1 або альтернативного розрахунку вартості матеріального збитку, якого зазнала позивачка внаслідок позбавлення її, без її волевиявлення на це, власності на цей автомобіль неправомірними діями відповідача зі здійснення перереєстрації цього автомобіля на іншого власника на підставі документів, які позивачка не підписувала.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи положення приведених норм Закону, надані позивачем докази в їх сукупності, обраний позивачем спосіб захисту та ефективність цього способу захисту відповідно до виниклих спірних правовідносин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та вбачає наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним Договору комісії №6254/19/003996 від 30 березня 2019 року та стягнення з відповідача на користь позивача встановлену судом на підставі звіту з оцінки суб`єкта оціночної діяльності суму завданої позивачу матеріальної шкоди.

За правилами ст.141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір комісії №6254/19/003996 від 30.03.2019р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НП Мітра-Трейд» () на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) 327800 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.