Справа № 323/2157/20
Провадження № 2/323/99/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Гуцал О.П.,
при секретаріЧубир Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.11.2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 11868 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, яким запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» у розмірі 43546,28 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в серпні 2020 року позивачу стало відомо про існування відкритого виконавчого провадження про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 43546,28 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження був виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 07.11.2019 року. Стягнення за виконавчим написом проводилося за період з 27.10.2014 року по 02.09.2019 року, однак строк виникнення права вимоги за кредитним договором настав 03.09.2016 року, тобто з дня виникнення права вимоги за договором минуло більше трьох років, відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім цього позивач зазначає, що приватний нотаріус взагалі не мав права вчиняти вказаний виконавчий напис по стягненню заборгованості за споживчим кредитом, оскільки це заборонено законодавством.

В порядку забезпечення позову позивач подавала до суду заяву, якою просила вжити заходи забезпечення його позову, а саме, зупинити стягнення за спірним виконавчим написом.

Ухвалами суду від 08.09.2020 року відкрито провадження у справі та заяву про забезпечення суду задоволено, зупинено стягнення за спірним виконавчим написом.

13.10.2020 року від відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, у задоволенні якого ухвалою суду від 15.01.2021 року відмовлено.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд, крім цього витребувано у приватного виконавця засвідчену копію спірного виконавчого напису.

В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 01.03.2021 року.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Говоров П.В. в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно до даних Єдиного реєстру нотаріусів, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. тимчасово не діє.

Згідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки представники сторін не повідомили про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, у суду наявні відомості про належне повідомлення всіх сторін справи про дату, час і місце цього засідання, то причини для відкладення розгляду справи, які зазначені в ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні.

Тому суд вважає, що справу можливо розглянути в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.08.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №287/7927CLBPS, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 23600,00 грн. під 12 % річних з датою повернення до 03.09.2016 року.

На підставі Договорів відступлення прав вимоги від 28.10.2014 року, 17.06.2015 року, 24.07.2018 року, ПАТ «Платинум Банк», та в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступили право вимоги до ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинений виконавчий напис №11868 від 07.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором №287/7927CLBPS від 23.08.2013 року за період з 27.10.2014 року по 02.09.2019 року в розмірі 43546,28 грн., з них: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 21933,43 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 6050,44 грн., заборгованості за пенею в розмірі 15412,41 грн., та 150,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису.

На підставі зазначеного виконавчого напису 06.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження № 61982801 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема:

«п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17.

Згідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 07.11.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», та позивачем кредитний договір №287/7927CLBPS від 23.08.2013 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати в розмірі 1261,20 грн. на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 07.11.2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 11868 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, яким запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» у розмірі 43546,28 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 1261,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15.03.2021 року.

Суддя: О.П. Гуцал