РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Буга Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

приходить до такого.

Позиція представника позивача

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь банку 26929,25 грн боргу за кредитним договором №б/н від 3 лютого 2012 року, в тому числі заборгованість за тілом кредиту в сумі 21609,66 грн, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 5319,59 грн, а також 2270 грн судових витрат (а.с.1-3).

Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію анкети-заяви відповідача про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, довідку про зміну умов кредитування, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг та копію розрахунку заборгованості.

Позиція відповідача

Відповідач надіслала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить в задоволенні позову відмовити, застосувати позовну даність. Заявлена позивачем до стягнення сума не ґрунтується на умовах укладеного сторонами кредитного договору, а тому не підлягає стягненню. Сума, яку банк вказує, як тіло кредиту, фактично є відсотками за користування кредитом. Надана позивачем виписка по рахунку є відображенням односторонніх розрахунків банку, а тому не є доказом безспірності розміру грошових вимог позивача. Позовна заява не містить доказів, що саме наданий позивачем витяг з умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними. Копія анкети заяви є лише пропозицією укласти договір, а не прийняттям цієї пропозиції. В анкеті заяві відсутня умова про надання відповідачу коштів, про обов`язок повернення певної суми, відсутні будь-які строки надання чи повернення коштів, відсутня умова про отримання кредитної картки.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 7 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 28 квітня 2021 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк до 13 травня 2021 року для подання відповіді на відзив відповідачу строк 5 днів для надання заперечень (а.с.73).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією відділу реєстрації управління "ЦНАП" виконавчого комітету Жмеринської міської ради відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.61). Відповідачу за цією адресою було надіслано копію ухвали від 7 квітня 2021 року та копію позову з додатками, які відповідач отримала 14 квітня 2021 року (а.с.64).

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 26 квітня 2021 року (а.с.76-81).

Відповідь на відзив до суду не надходила.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

У судовому засіданні установлено, що 3 лютого 2012 року відповідач заповнила анкету-заяву, в якій вказала, що ознайомившись з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", просить відкрити їй рахунок в АТ КБ "Приватбанк" та надати їй вказані в заяві банківські послуги. У цій заяві позичальника відсутні умови договору про встановлення їй конкретного кредитного ліміту, певної процентної ставки за користування кредитними коштами, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а.с.17).

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку із кредитним лімітом 300 грн, який в липня 2016 року було збільшено до 10000 грн, а в грудні 2018 року анульовано (а.с.15).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як видно з розрахунку, який був наданий позивачем відсоткова ставка за договором кредиту нараховувалась в розмірі 3,6 % на місяць. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вищезазначеним договором станом на 25 лютого 2021 року виникла заборгованість за тілом кредита в сумі 21609,66 грн, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 5319,59 грн, а всього 26929,25 грн (а.с.5-14).

Суд приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що розрахунок є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та вказаний доказ суд не приймає до уваги і вважає його неналежним, оскільки цей розрахунок сформований банківською системою і не містить переконливих доказів порушення відповідачем умов договору.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

До позову позивачем додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.19-42).

Згідно з пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінювати (зменшувати,збільшувати чи анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором.

Згідно з пунктами 2.1.1.4.4., 2.1.1.4.7. Умов та правил надання банківських послуг, банк має право припинити договір в односторонньому порядку, у разі відсутності трат по карті на протязі 180 днів банк має право припинити договір в односторонньому порядку.

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими процентами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 3 лютого 2012 року, посилався на Тарифи та Умови та правила надання банківських послуг як невід`ємної частини спірного договору.

Представник позивача не надав доказів на підтвердження, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. З наданого представником позивача розрахунку не зрозуміло, яким чином здійснювалося нарахування відсотків відповідно в сумі 5319,59 грн.

Крім того, роздруківка витягу з Умов та правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (3 лютого 2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25 лютого 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві конкретної домовленості сторін про сплату визначеного розміру відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Великою Палатою Верховного Суду 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 винесена постанова про застосування норм права у подібних правовідносинах, якою суд керується при вирішенні даної справи.

У вищезазначеній Постанові Великої Палати Верховного Суду вказано на те, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Що з стосується позовної давності то суд виходить з наступного.

У відповідності до положень статті 256 ЦК України та згідно зі статтею 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

В пункті 1.5.2. правових Висновків ВСУ у цивільних справах висловлених у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв з підстав, передбачених пунктами 1,2,4 частини першої статті 355 ЦПК України, викладено наступний правовий висновок.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Даний правовий висновок висловлено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 серпня 2017 р. у справі № 6-2322цс16.

Як видно з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 3 лютого 2012 року станом на 25 лютого 2021 року, наданої суду АТ КБ «Приват Банк» (а.с.13 на звороті) у вигляді таблиці здійснення операцій по картці відповідача ОСОБА_1 , судом встановлено, що останній платіж на погашення кредиту відповідачем було здійснено 1 листопада 2020 року в розмірі 46,55 грн., що відображено в графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" що вказує на те, що позивач не порушив строку звернення до суду з цим позовом.

У відповідності до вимог статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи викладене, судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні позову, в зв`язку із спливом строку позовної давності, про застосування якої просила відповідач.

Висновки суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивач дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, відсутні.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1821,45 грн.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість за тілом кредиту в сумі 21609 (двадцять одна тисяча шістсот дев`ять) грн 66 коп, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1821 (одна тисяча вісімсот двадцять одна) грн 45 коп.

В задоволенні стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 5319,59 грн - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, м. Київ, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянка України, зареєстрована АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Костянтин Шепель