Номер провадження: 22-ц/813/7129/21
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Рибачук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи Затоківська селищна рада, садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та відшкодування моральної шкоди та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди. Просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду у розмірі 150 000 гривень (в.м. а.с.1-5).

14 липня 2020 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло уточнене клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи Затоківська селищна рада, садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та відшкодування моральної шкоди та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком. Своє клопотання ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що будівництво на спірній земельній ділянці здійснювалось ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак на даний час земельна ділянка, на якій проводиться будівництво належить синові відповідачів за первісним позовом ОСОБА_1 , який теж проводить будівництво. Тому, як зазначає позивачка ОСОБА_2 у випадку продажу даної земельної ділянки ОСОБА_1 добросовісному набувачу, може бути ускладнено виконання судового рішення, у зв`язку з чим вона наполягала на накладенні арешту на: - об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 103, садові будинки, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 339,3 кв.м, житловою площею 208 кв.м, а саме садові будинки, які в цілому складаються з садового будинку під літерою «Б», загальною площею 91,7 кв.м, садового будинку під літерою «Є», загальною площею 247,6 кв.м, літньої кухні під літерою «А», господарського блоку під літерою «В», навісу під літерою «Г», навісу під літерою «З», душу під літерою «Ж», споруд під №3, 5-9, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; - на земельну ділянку, кадастровий номер :02:011:0039, реєстраційний номер 103, цільове призначення: для колективного садівництва, площа 0,0791 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (в.м. а.с.12-14).

14 липня 2020 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області уточнене клопотання позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи Затоківська селищна рада, садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та відшкодування моральної шкоди та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та будинком задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме на: - об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 103, садові будинки, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 339,3 кв.м, житловою площею 208 кв.м, а саме садові будинки, які в цілому складаються з садового будинку під літерою «Б», загальною площею 91,7 кв.м, садового будинку під літерою «Є», загальною площею 247,6 кв.м, літньої кухні під літерою «А», господарського блоку під літерою «В», навісу під літерою «Г», навісу під літерою «З», душу під літерою «Ж», споруд під №3, 5-9, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; та на земельну ділянку, кадастровий номер :02:011:0039, реєстраційний номер 103, цільове призначення: для колективного садівництва, площа 0,0791 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (в.м. а.с.30-32).

16 березня 2021 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 про забезпечення позову. Апелянт повідомляє, що станом на 14.07.2020 року ОСОБА_1 не мав статусу сторони або учасника справи, в судове засідання на 14.07.2020 року не викликався, а ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 був залучений до участі у справі у якості співвідповідача. Апелянт зазначає, що наразі є єдиним відповідачем, так як 20.07.2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (батьки апелянта) загинули. Апелянт вважає, що у заяві ОСОБА_2 про забезпечення позову не визначено предмет позову, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, на думку апелянта, не може зупинити подальше будівництво. Апелянт вказує, що обґрунтування клопотання ОСОБА_2 тим, що ОСОБА_1 має намір продати нерухоме майно, що належить йому є помилковим, адже в судовому засіданні 02 березня 2021 року, на запитання головуючого про намір продажу майна, ОСОБА_1 відповів, що не має такого наміру. Також, апелянт не погоджується з висновками суду про те, що ним дійсно можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна, адже предметом спору виступає усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та майно, що розташоване на іншій земельній ділянці, яка не належить ОСОБА_2 не може виступати спірним майном. Апелянт наголошує, що в клопотанні ОСОБА_2 не було вказано ціни позову і це, на його думку, є порушенням принципу співмірності. Апелянт повідомляє, що наведена ОСОБА_2 інформація щодо невиконання відповідачем ухвали про тимчасову заборону продовжувати будівництво безпідставна, адже спростовується актом державного виконавця, яким зафіксовано, що вимоги виконавчого документа виконані в повному обсязі. Апелянт просив скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судове засідання 08 липня 2021 року учасники справи не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції з`ясував, що між сторонами дійсно існує спір, який сторони вирішують у судовому порядку, тому відповідачем дійсно можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження спірного майна, а тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що захист прав, свобод та інтересів позивачки ОСОБА_2 стане неможливим без вжиття таких заходів забезпечення позову та в подальшому для відновлення її прав необхідно буде докласти значних зусиль і витрат (в.м. а.с. 32).

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Затоківська селищна рада, садовий кооператив «Рассвет» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і житловим будинком та відшкодування моральної шкоди (в.м. а.с. 1-4).

Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІІ-ОД № 078593, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (в.м. а.с. 5-9).

Дана земельна ділянка розташована суміжно з межею земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 23.07.2010 року.

Відповідно до ухвали Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 05.02.2013 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будівництво багатоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення суду.

Як вбачається з копії постанови старшого державного виконавця Моца В.В. у лютому 2013 року було відкрито виконавче провадження №36516556 на підставі вище зазначеної ухвали (в.м. а.с. 24).

Позивач зазначає, що ухвала Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 05.02.2013 року відповідачем не виконувалась: останні продовжували будівництво на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в.м. а.с. 12).

Сторони також вказували на те, що первісні відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 померли, а ОСОБА_1 є сином первісних відповідачів.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 17.11.2017 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2017 року, серія та номер 751 було зареєстроване право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 103, садові будинки, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 339,3 кв.м, житловою площею 208 кв.м, а саме садові будинки, які в цілому складаються з садового будинку під літерою «Б», загальною площею 91,7 кв.м, садового будинку під літерою «Є», загальною площею 247,6 кв.м, літньої кухні під літерою «А», господарського блоку під літерою «В», навісу під літерою «Г», навісу під літерою «З», душу під літерою «Ж», споруд під №3, 5-9, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (в.м. а.с. 20);

- на земельну ділянку, кадастровий номер :02:011:0039, реєстраційний номер 103, цільове призначення: для колективного садівництва, площа 0,0791 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (в.м. а.с. 21).

Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області з уточненою позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і садовим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_1 знести за свій рахунок 3-й поверх 3-х поверхової забудови, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка суміжна з межею земельної ділянки № НОМЕР_2 (в.м. а.с. 34-40).

В подальшому, 14 липня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з уточненою заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (а.с. 12-14).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається з ЄДРСР по даній справі за клопотанням ОСОБА_2 здійснювались заходи забезпечення позову, а саме ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2013 року ОСОБА_3 було заборонено здійснювати будівництво багатоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення суду.

Як вбачається з поданої апелянтом копії постанови державного виконавця, 27.09.2013 року виконавче провадження з примусового виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2013 року у справі № 1505/10459/2012 було закрито та зазначено, що вимоги виконавчого документа виконані в повному обсязі.

Як вбачається з копії виділених матеріалів справи, позивач в березні 2020 року зверталась до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила зобов`язати посадову особу відділу Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.02.2013 року (в.м. а.с. 26).

Як вбачається з фототаблиці, поданої позивачем, будівництво на території земельної ділянки № НОМЕР_3 продовжується, а рівень забудови місцями сягає рівня третього поверху (в.м. а.с. 27-28).

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 20.10.2017 року було внесено відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003554, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 382 КК України, за фабулою якого: «починаючи з 05.02.2013 року, ОСОБА_3 не виконує ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2013 року у справі № 1505/10459/2012 про заборону здійснювати будівництво багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с. 25).

Позивачка в уточненій позовній заяві зазначала, що відповідно до висновків судових інсоляційних експертиз від 06.03.2015 року та 11.04.2017 року побудовані відповідачами одно- та трьохповерхові будинки створюють перешкоди позивачеві у використанні її земельної ділянки та садового будинку, оскільки дані будинки чинять негативний вплив на умови природнього освітлення житлових кімнат №2 та АДРЕСА_2 та погіршують санітарні норми користування і експлуатації садового будинку позивача, а тому просила усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою і садовим будинком шляхом зобов`язання відповідача знести за свій рахунок 3-й поверх 3-х поверхової забудови та заборонити будівництва третіх поверхів на забудовах, розташованих на межі земельної ділянки № НОМЕР_3 , яка суміжна з межею її земельної ділянки № НОМЕР_2 (в.м. а.с. 36, 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до участі в справі залучено ОСОБА_1 в якості співвідповідача-правонаступника відповідачів по справі.

Враховуючи зміну суб`єктного складу по справі, а також те, що заявлені позовні вимоги стосуються лише знесення будівництва третіх поверхів на забудовах, то співвмірним та таким, що відповідає предмету заявлених позовних вимог буде введення ОСОБА_1 заборони на будівництво відповідних поверхів, тобто третього і вище, на забудовах та введення заборони на відчуження спірного майна, де фактично здійснювалось будівництво, для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, а тому апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нову, якою частково задовольняє уточнену заяву про забезпечення позову та вводить заборону на будівництво третього і вище поверхів забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 », та заборону на відчуження спірного майна, де фактично здійснювалось будівництво, для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову. .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 року про забезпечення позову скасувати та постановити нову, якою уточнену заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 здійснювати будівництво третіх та вище поверхів на забудовах, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 », до ухвалення рішення суду.

Заборонити ОСОБА_1 відчужувати нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 », до ухвалення рішення суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький