ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2887/19 Провадження № 2/636/643/21
11 травня 2021 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря Селеверстової Л.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про звільнення з-під арешту нерухомого майна,
17.07.2019 року Акціонерне товариство (АТ) «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про звільнення з-під арешту нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.10. 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 807/1-27/1-3/8-070, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 41 400 дол. США строком до 30.09.2023 року. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01.10. 2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із систематичним невиконанням зобов`язань за кредитним договором банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
15.04.2019 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», однак позивачу стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо, оскільки 30.08.2018 приватним виконавцем Бабенко Д.А. винесено постанову про арешт майна відповідача № 57106993 від 30.08.2018 року, якою накладено арешт на вищезазначену квартиру, внаслідок чого порушено права позивача як власника цього майна. На підставі викладеного та відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» позивач просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Укрсоцбанк», а саме: квартиру загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений 30.08.2018 приватним виконавцем Бабенко Д.А. постановою про арешт майна відповідача № 57106993 від 30.08.2018 року, номер запису про обтяження 31240722.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019 року справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіна О.С., ухвалою якого від 09.09.2019 року відкрито провадження у справі із зазначенням про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін(а.с. 34-36).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В.
Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 19.08.2020 року зазначена справа прийнята до свого провадження.
Подалі представник позивача (процесуальний правонаступник) АТ «Альфа-Банк» надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та третя особа - приватний виконавець Бабенко Д.А. у судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов та пояснення не надали.
Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Як вбачається з наданих учасниками справи доказів 01.10. 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» ( правонаступником якого був АТ «Укрсоцбанк», а подалі АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 807/1-27/1-3/8-070, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 41 400 дол. США строком до 30.09.2023 року. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01.10. 2008 року між цими ж сторонами був укладений іпотечний договір, за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до запису про обтяження: 31240722 від 30.08.2018 11:50:11, внесеного державним реєстратором Андрусович О.О., КП «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області, накладено обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 ; обтяжувач: приватний виконавець Бабенко Д.А. (перенесено із запису 27696498; номер запису обтяження 31240861) Підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер:57106993, виданий 30.08.2018, видавник: приватний виконавець Бабенко Д.А. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46534367 від 18.04.2019 11:50: 41, ОСОБА_3 , КП «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області(а.с. 15-16).
Також міститься актуальна інформація зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень про вищевказаний об`єкт нерухомого майна від 05.05.2014 року відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданого 29.04.2014 ОСОБА_4 Відділ ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 17).
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час винесення постанови про арешт майна боржника) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало ОСОБА_1 (боржнику), а на даний час належить йому. Тобто, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом у випадку, який регламентований Законом України «Про виконавче провадження», як «інший випадок».
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»).
Виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про іпотеку» і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Як вбачається з копії нотаріально посвідченого іпотечного договору № 806/2-27/1-3/8-045 від 01.10.2008 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу накладена заборона на відчуження на зазначену в цьому договорі квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 до виконання нею кредитних зобов`язань у повному обсязі(а.с. 12-14).
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».
Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» та пунктів 2.4.3,4.1. 4.5.2 іпотечного договору № 806/2-27/1-3/8-045 від 01.10.2008 року позивач реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки та 15.04.2019 року зареєстрував своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Станом на 15 квітня 2019 року, тобто на дату прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на спірну квартиру, постанова про арешт всього нерухомого майна боржника, що накладений 30.08.2018 приватним виконавцем Бабенко Д.А. № 57106993 від 30.08.2018 року, номер запису про обтяження 31240722, була чинною, у встановленому законом порядку не скасована; інформація про державну реєстрацію обтяжень є актуальною.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить АТ Укрсоцбанк», а саме: квартири загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про звільнення з-під арешту нерухомого майна.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України
Повне рішення складено 14 травня 2021 року.
Суддя: