Справа № 188/838/21
Провадження № 4-с/188/9/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/838/21

скаржник: ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бондаренко Наталія Миколаївна

стягувач: ОСОБА_2 ;

боржник: ОСОБА_1

скарга на постанову державного виконавця про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника

за участю:

скаржника : ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_3

державного виконавця Бондаренко Н.М.

стягувача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанови державного виконавця від 15.06.2021 року по ВП №64410373 про встановлення тимчасових обмежень.

В обґрунтування зазначив, що 08 лютого 2021 року державним виконавцем Петропавлівського РВ ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Бондаренко Н.М. відкрито виконавче провадження № 64410373 з примусового виконання судового наказу № 188/895/20 від 03.07.2020 року, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області від 01.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частки заробітної плати ( доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.07.2020 року та до повноліття дитини.

10 лютого 2021 року державним виконавцем винесена постанова про передачу виконавчого документу до підприємства, згідно якої боржник працює в ШУ «Першотравенське» ПрАТ ДТЕК Павлогрддвугілля м. Першотравенськ.

15 червня 2021 року державним виконавцем по ВП № 64410373 винесено постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

24 червня 2021 року державним виконавцем винесено постанову по ВП №64410373 про арешт на все нерухоме та рухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 для повного, своєчасного виконання рішення суду.

Дані обставини підтверджуються Інформацією про виконавче провадження з автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України, яка додається до скарги.

Згідно розрахунку заборгованості по ВП № 64410373 станом на 01 червня 2021 року заборгованість по аліментам станом на 01 червня 2021 року складає 21 782грн., заборгованість нарахована державним виконавцем з 03 липня 2020 року, з дня ухвалення судового наказу.

Постанова державного виконавця від 24.06.2021 року є незаконною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Згідно розрахунку заборгованості по ВП № 64410373 станом на 01 червня 2021 року заборгованість по аліментам станом на 01 червня 2021 року складає 21 782грн., заборгованість нарахована державним виконавцем з 03 липня 2020 року, з дня ухвалення судового наказу.

Заборгованість по аліментам утворилась внаслідок того, що стягувач не пред`явив виконавчого документа -судового наказу від 03.07.2020 року для примусового виконання, а не внаслідок ухилення боржника від виконання судового рішення, про існування якого боржнику стало відомо після відкриття виконавчого провадження.

Як слідує з вказаного розрахунку заборгованості з лютого 2021 року, з моменту передачі виконавчого документа на підприємство ШУ «Першотравенське» ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля із заробітної плати боржника з лютого 2021 року утримано аліментів: лютий - 4 060,41грн., березень - 6 648,37грн., квітень - 2 346,87грн. та заборгованість - 2 346, 87грн., травень -5 894,01грн. та заборгованість - 5 894,01грн, всього з 08.02.2021 року по 01.06.2021 року утримано - 27 190,57грн, аліментів на користь ОСОБА_2 .

Державний виконавець направив за місцем роботи боржника виконавчі документи 10.02.2021 року і з зарплати боржника стягуються аліменти та заборгованість по аліментам.

Враховуючи заборгованість по аліментам у розмірі 21 782грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 269 ( постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.02.2021 року згідно Інформації про виконавче провадження), накладення арешту на нерухоме майно та рухоме майно боржника не відповідає положенням ст. 56 Закону України « Про виконавче провадження», яким арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження.

У власності боржника перебуває житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 101,6 кв.м., на земельній ділянці площею 236кв.м., з примірною ринковою вартістю 200 000грн. та автомобіль марки Шевроле Авео, 2008 року, державний номер НОМЕР_1 , з примірною ринковою вартістю 90 000грн.

Таким чином, накладення арешту на все майно боржника, вартість якого значно перевищує заборгованість по аліментам та яка стягується із зарплати боржника щомісячно не відповідає положенням ст. ст. 48,56 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням вказаних обставин, постанову державного виконавця від 24.06.2021 року винесену у порушення ст. 48,56 1 Закону України «Про виконавче провадження» просить скасувати.

В судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав і обґрунтував зазначивши, що постанова про накладення арешту неправомірна. Майно є спірним, стягувачка подала позов про поділ спільного майна.

Скаржник підтримав представника, крім того зазначив, що він постійно працює на шахті, про що боржнику добре відомо, він не звільнявся і не збирається звільнятись, коли дізнався про судовий наказ звертався до стягувача з проханням разом поїхати до бухгалтерії за місцем його роботи, щоб здати виконавчий лист, але ОСОБА_2 категорично відмовилась. ОСОБА_1 зазначив, що від сплати аліментів не ухилявся і не ухиляється, стягнення здійснюються за місцем його роботи на підставі отриманих від виконавця документів.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що працює майстром гірничної дільниці в шахті і йому транспортний засіб життєво необхідний так як його можуть викликати на роботу в будь який час, а автобусне сполучення між населеними пунктами м. Першотравенська та смт.Петропавлівки не регулярне.

Коли стягувач подав виконавчий документ з нього утримуються аліменти в розмірі 25% заробітної плати, як тільки державний виконавець розрахувала заборгованість з нього стали утримувати заборгованість теж в розмірі 25% заробітної плати.

Державний виконавець Бондаренко Н.М. заперечила проти задоволення скарги зазначивши, що її дії відповідають чинному законодавству, заборгованість утворилась після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт накладений правомірно.

В судовому засіданні державний виконавець зазначила, не вважає, що боржник ухиляється від сплати, але при наявності відповідної заборгованості вона зобов`язана діяти відповідно до чинного законодавства, крім того, накладення арешту на майно не передбачає його негайної реалізації. .

Стягувач також заперечила проти задоволення скарги зазначивши, що боржник знав про судовий наказ, з нього у вересні 2020 року було стягнуто судовий збір в розмірі 500 грн. тож він міг поцікавитись в зв`язку з чим він сплатив судовий збір і міг самостійно почати сплачувати аліменти на дитину за власною ініціативою, крім того, відповідно до документів він є єдиним власником спірного нерухомого майна.

ОСОБА_2 підтвердила, що боржник звертався до неї з проханням спільно поїхати в бухгалтерію за місцем його роботи, щоб подати виконавчий документ, але вона за порадою захисника відмовилась, на сьогодні нею поданол позов про розподіл спільного майна.

ОСОБА_2 також пояснила, що судовий наказ за місцем роботи боржника і до державної виконавчої служби до лютого 2020 року не подавала, сподіваючись на примирення, крім того стверджує, що проживали спільно до травня 2021 року.

ОСОБА_2 зазначила, що боржник продовжує використовувати транспортний засіб, хоча на роботу може їздити шахтними автобусами, які регулярно перевозять шахтарів.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено п. а ч. 1 та ч.2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, скаржник не порушив встановлені сроки.

Як передбачено частиною 1 статті 13 Законом України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до положень ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника, який полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ст. 56 Закону України « Про виконавче провадження» Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 08.02.2021 року.

10.02.2021 року державним виконавцем направлено вимогу за місцем роботи боржника про надання інформації про розмір заробітної плати ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, стягувач відмовилась своєчасно передати судовий наказ для стягнення аліментів за місцем роботи боржника, до державного виконавця звернулась лише у лютому 2021 року, тобто стягувач свідомо, за порадою адвоката , подала виконавчий документ до державного виконавця після 6 місяців з дня його винесення, крім того, на прохання стягувача передати виконавчий документ за місцем його роботи також відмовилась.

Суд приходить до висновку, стягувач затримала передачу судового наказу на виконання до державної виконавчої служби на 6 місяців.

Відповідно до довідки №533 від 13.07.2021 року боржник з 05.06.2000 року по теперішній час працює в ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» на посаді гірничного майстра дільниці підготовчих робіт №5.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 08.02.2021 року.

10.02.2021 року державним виконавцем направлено вимогу за місцем роботи боржника про надання інформації про розмір заробітної плати ОСОБА_1 для розрахунку заборгованості з дня винесення судового наказу.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем з 02.07.2020 по 31.05.2021 року, аліменти стягнуті з боржника вже за лютий 2021 року.

Крім того, в розрахунку державного виконавця зазначено, що виконавчий документ виданий 08.02.2021 року.

Заборгованість державним виконавцем за судовим наказом розрахована лише у квітні 2021 року, так як в наданому розрахунку заборгованість станом на лютий та березень відсутня.

19.04.2021 року державним виконавцем направлена вимога про здійснення відрахування заборгованості зі сплати аліментних платежів в сумі 30022.88 грн. у розмірі 25% із заробітної плати боржника.

Відповідно до наданого розрахунку, з дня пред`явлення стягувачем виконавчого документу для примусового виконання, з боржника стягуються щомісячно аліменти та з квітня щомісячно заборгованість.

Не зважаючи на це, державним виконавцем Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бондаренко Н.М. від 15.06.2021 року по ВП №64410373 винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Відповідно до Правової позиції у Постанові КЦС ВС від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (№ в ЄДРСР 93708957) Постанова об`єднаної палати Касаційного цивільного суду (з відступленням) для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне уточнити висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311 св 17), зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_3 у простроченні сплати аліментів відсутня, оскільки заборгованість по аліментах виникла унаслідок неправильного їх нарахування державним виконавцем, а саме у зв`язку із помилковим тлумаченням останнім норм статті 195 СК України при розрахунку щомісячної суми стягнення для платника аліментів.

Суд виносить рішення з урахуванням практики Верховного Суду так як фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору стосуються аналогічних правовідносин.

Судовий наказ винесений суддею Петропавлівського районного суду від 03.07.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.167 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до заяви боржника у справі 188/895/20 (а.с.17) боржник отримав судовий наказ лише 19.01.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України виникнення заборгованості передбачено з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками.

Стягувач і боржник не домовились про добровільну сплату аліментів, рішення суду для примусового стягнення подано стягувачем лише у лютому 2021 року, а боржник, дізнавшись про судовий наказ, мав намір сплачувати аліменти лише на підставі виконавчого документу. Враховучи встановлені судом обставини суд приходить до висновку, сторони вирішують питання про розподіл спільного майна і діяли у власних інтересах, а не в інтересах дитини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Нарахована заборгованість утворилась до подачі стягувачем виконавчого документу до державної виконавчої служби, докази про те, що боржник знав про судовий наказ до 19.01.2021 року сторонами не надано і у справі 188/895/20 про видачу судового наказу відсутні.

З боржника державним виконавцем стягнуто аліменти в розмірі:

4060.41 грн. - у лютому 2021 року;

6648.37 грн. у березні 2021 року;

4693.74 грн. у квітні 2021 року;

11788.02 грн. у березні 2021 року.

Разом з тим стягнута заборгованість, що утворилась до подачі стягувачем виконавчого документу, а саме: у квітні 2021 року - в розмірі 2346.87грн., у травні 2021 року у розмірі 5894.01 грн.

Крім того, в постанові про арешт майна боржника державним виконавцем не зазначено розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку, заборгованість нарахована за період з липня 2020 року по січень 2021 року і складала 30022.88 грн.

З моменту подачі стягувачем виконавчого документу , з 08.02.2021 року, аліменти стягуються щомісячно в повному обсязі, заборгованість зменшилась і складає станом на 01.06.20201 року в розмірі 21782 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини, постанова державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бондаренко Н.М. від 24.06.2021 року по ВП № про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника підлягає скасуванню.

Керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст.195, 196 СК України ст.ст. 167, 258, 260-261, 447, 449 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бондаренко Н.М. від 24.06.2021 року по ВП №64410373 про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бондаренко Н.М. від 24.06.2021 року по ВП №64410373 про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, Петропавлівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня набрання чинності.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна