Провадження №2/193/132/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

10 березня 2021 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

при секретарі судового засідання Мельниковій Т.О.,

особи, які беруть участь у справі:

представник позивача Єремєєва А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду Софіївського районного суду Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: Софіївська районна державна адміністрація, про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування права приватної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Софіївська районна державна адміністрація, про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування права приватної власності.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на ті обставини, що громадянин ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_1 (син) були членами колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева та набули права на земельні частки (паї) із земель зазначеного КСП. Так, гр, ОСОБА_2 був включений під порядковим номером 411 до списку членів КСП, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева серії ДП Сф №0010 від 12.07.1995. Згідно із книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Куйбишева гр. ОСОБА_2 значиться за номером НОМЕР_1 та отримав сертифікат серії ДП № 060987 від 18.03.1997 (підтверджується листом відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 № 18-4-0.34-40/116-20). В свою чергу гр. ОСОБА_1 також був включений до списку членів КСП, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева серії ДП Сф № 0010 від 12.07.1995 під порядковим номером 122. Згідно із книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Куйбишева гр. ОСОБА_1 значиться за номером НОМЕР_2 та отримав сертифікат серії ДП №060695 від 18.03.1997 (підтверджується листом відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 № 18-4-0.34-41/116-20).

Таким чином, громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як члени КСП ім. Куйбишева, набули право на одну земельну частку (пай) кожний із земель колективної власності відповідного КСП, що передбачає також можливість встановлення меж в натурі (на місцевості) та одержання у власність на одну особу однієї земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Згідно із листом відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 № 18-4-0.34-40/116-20 на ім`я ОСОБА_2 видавалося два державних акти на право власності на цілу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі земельної частки (паю) КСП ім. Куйбишева:

1. Державний акт серії ДП № 009506 від 18.02.2005 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р - на земельну ділянку площею 8,060 га. з кадастровим номером :02:005:0007;

2. Державний акт серії ЯД № 902582 від 18.11.2008 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 26.08.2008 № 398-р - на земельну ділянку площею 8,170 га з кадастровим номером :02:004:0228.

Також гр. ОСОБА_1 одержав Державний акт серії ДП №105479 від 18.02.2005 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 28.04.2008 № 205-р - на земельну ділянку площею 3,8888 га з кадастровим номером :02:005:0164. Остання земельна ділянка становить половину земельної частки (паю) по КСП ім. Куйбишева, була одержана в порядку спадкування та не стосується предмета доказування у даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 06.10.2020 № 6 копія додається). Спадкоємцем ОСОБА_2 став його син - ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що відповідно до листа відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 № 18-4-0.34-41/116-20 на ім`я ОСОБА_1 видавалося два державних акти на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі земельної частки шаю) КСП ім. Куйбишева:

1. Державний акт серії ДП № 009508 від 15,03,2005 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р - на земельну ділянку площею 8,200 га. з кадастровим номером :02:005:0009;

2. Державний акт серії ЯД № 902578 від 18.11.2008 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 26.08.2008 № 398-р - на земельну ділянку площею 8,270 га з кадастровим номером :02:004:0227.

Земельні ділянки площею 8,270 га з кадастровим номером :02:004:0227 та площею 8,17 га з кадастровим номером :02:004:0228 використовується власником за цільовим призначенням через укладення договору оренди землі.

Земельні ділянки площею 8,200 га. з кадастровим номером :02:005:0009 та площею 8,060 га. з кадастровим номером :02:005:0007 за цільовим призначенням гр. ОСОБА_1 не використовувалися і не використовуються, Фактично гр. ОСОБА_1 лише номінально вважається власником відповідної земельної ділянки. На думку позивача, ймовірно він міг і не знати, що при відведенні йому земельної ділянки площею 8,270 га з кадастровим номером :02:004:0227 державний акт щодо земельної ділянки відведеної раніше не був скасований. Також ОСОБА_1 міг і не знати про завершення у 2005 році процедури відведення йому земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю). Аналогічно і гр. ОСОБА_2 лише номінально вважався власником земельної ділянки площею 8,060 га. з кадастровим номером :02:005:0007. Після смерті гр. ОСОБА_2 його син ОСОБА_1 прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 8,060 га. з кадастровим номером :02:005:0007 не здійснював (на відміну від земельної ділянки площею 8,170 га з кадастровим номером :02:004:0228, яка була оформлена спадкоємцем належним чином).

Як стверджує позивач, процедура відведення гр. ОСОБА_1 земельної ділянки площею 8,200 га. з кадастровим номером :02:005:0009 була проведена без дотримання норм законодавства.

Як зазначено у листах відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 № 18-4-0.34-41/116-20 та від 27.02.2020 № 18-4-0.34-40/116-20 Державний акт серії ДП № 009508 від 15.03.2005 на земельну ділянку площею 8,200 га. з кадастровим номером :02:005:0009 та Державний акт серії ДП № 009506 від 18.02.2005 на земельну ділянку площею 8,060 га. з кадастровим номером :02:005:0007 було видано на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р. Також у самих Державних актах на право власності на земельні ділянки серії ДП № 009508 від 15.03.2005 та серії ДП №009506 від 18.02.2005 як підстава їх видачі вказано розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р.

Однак, відповідно до листів Архівного відділу Софіївської районної державної і адміністрації від 18.09.2020 № 19/01-38 та від 18.09.2020 № 20/01-38 в розпорядженні голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р в списку громадян Першотравенської сільської ради для відведення земельних ділянок в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не значаться.

Таким чином розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р не може бути підставою виготовлення і видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009508 від 15.03.2005 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009506 від 18.02.2005.

Відповідно до частини 1 статті 125 Земельного кодексу України в редакції чинній на момент видачі Державних актів на право власності на землю серії ДП №009508 від 15.03.2005 та серї ДП № 009506 від 18.02.2005 право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. При цьому реєстрація права власності на земельні ділянки відповідно до законодавства чинного на момент видачі зазначених державних актів здійснювалася у Державному земельному кадастрі.

Представник позивача просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009506 від 18.02.2005, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23, виданий ОСОБА_2 та скасувати право приватної власності гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 8,060 га з кадастровим номером :02:005:0007, зареєстроване в Державному земельному кадастрі; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009508 від 15.03.2005, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46, виданий ОСОБА_1 та скасувати право приватної власності гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 8,200 га з кадастровим номером :02:005:0009, зареєстроване в Державному земельному кадастрі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (чинного на час виготовлення державних актів відповідачам) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно довідки Відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №18-4-0.34-40/116-20 від 27.02.2020 року вказано, що згідно списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева серія ДП Сф№0010 від 12.07.1995 року гр. ОСОБА_2 значиться за порядковим №411 та згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Куйбишева на території Девладівської (Першотравенської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 значиться за №0387 та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №060987 від 18.03.1997 року (а.с.11). На ім`я ОСОБА_2 видавалися Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме: згідно Розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації №28-р від 30.01.2004 року, на земельну ділянку площею 8,060 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ДП №009506 від 18.02.2005 року, кадастровий номер :02;005:0007 (а.с.14); згідно Розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації №205-р від 28.04.2004 року, на земельну ділянку площею 3,8888 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ДП №105479 від 18.02.2005 року, кадастровий номер :02:005:0164(а.с.13); згідно Розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації №398-р від 26.08.2008 року, на земельну ділянку площею 8,170 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ЯД №902582 від 18.11.2008 року, кадастровий номер :02:004:0228(а.с.12).

Згідно довідки Відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №18-4-0.34-40/116-20 від 27.02.2020 року вказано, що згідно списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Куйбишева серія ДП Сф №0010 від 12.07.1995 року гр. ОСОБА_1 значиться за порядковим №122 та згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Куйбишева на території Девладівської (Першотравенської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_1 значиться за №095 та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №060695 від 18.03.1997 року(а.с.15). На ім`я ОСОБА_1 видавалися Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме: згідно Розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації №28-р від 30.01.2004 року, на земельну ділянку площею 8,200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ДП №009508 від 15.03.2005 року, кадастровий номер :02:005:0009(а.с.17); згідно Розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації №398-р від 26.08.2008 року, на земельну ділянку площею 8,270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серія ЯД №902578 від 18.11.2008 року, кадастровий номер :02:004:0227(а.с.16).

Судом досліджена довідка, видана Архівним відділом Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №19/01-38 від 18.09.2020 року, в якій вказано, що в розпорядженні голови Софіївської райдержадміністрації від 30.01.2004 №28-р в списку громадян Першотравенської сільської ради для відведення земельних ділянок в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) прізвище ОСОБА_1 не значиться (а.с.24).

Таким чином розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 30.01.2004 № 28-р не може бути підставою виготовлення і видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009508 від 15.03.2005 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009506 від 18.02.2005.

Відповідно до частини 1 статті 125 Земельного кодексу України в редакції чинній на момент видачі Державних актів на право власності на землю серії ДП № 009508 від 15.03.2005 та серї ДП № 009506 від 18.02.2005 право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. При цьому реєстрація права власності на земельні ділянки відповідно дозаконодавства чинного на момент видачі зазначених державних актів здійснювалася у Державному земельному кадастрі.

Державні акти були видані та зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Однак, видані вони були без прийняття відповідного розпорядження головою Софіївської районної державної адміністрації. Виготовлені без прийняття рішення про виділення земельної ділянки державні акти не відповідають вимогам чинного законодавства та мають бути визнані недійсними із скасуванням права приватної власності громадян на земельні ділянки, що була зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

Державні акти на право власності на земельні ділянки (на час виникнення спірних правовідносин) визнавалися документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування і додатково підтверджується правовою позицією Верховного Суду в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/13570/15). Державний акт міг бути виданий лише на підставі рішення органу виконавчої влади. Відсутність рішення про відведення певної земельної ділянки свідчить про недійсність державного акту на право власності на відповідну земельну ділянку.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова від 22.05.2013 у справі № 6-33цс13) державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відповідно до положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин розпорядження землями припинених КСП та виділення громадянам земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) здійснювалося районними державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування в залежності від розташування таких земель в межах або за межами населених пунктів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» (набув чинності 01.01.2019) було внесено зміни до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», якими скасовано повноваження районних державних адміністрацій щодо виділення земельних часток (паїв). Відповідними повноваженнями після змін наділяються лише органи місцевого самоврядування - сільські, селищні та міські ради. Більш того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» було доповнено Перехідні положення Земельного кодексу України пунктом 21 відповідно до якого установлено, що з дня набрання чинності зазначеним Законом землі КСП, що припинені вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Оскільки земельні ділянки площею 8,200 га. з кадастровим номером :02:005:0009 та площею 8,060 га. з кадастровим номером :02:005:0007 неправомірно обліковуються як приватна власність відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, це безпосередньо порушує права Девладівської сільської об`єднаної територіальної громади, як суб`єкта, до якого перейшли права на землі припиненого КСП ім. Куйбишева.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналізуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені поданими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: Софіївська районна державна адміністрація, про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування права приватної власності, задовольнити повністю.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №009506 від 18.02.2005, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 23, виданий ОСОБА_2 та скасувати право приватної власності гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 8,060 га з кадастровим номером :02:005:0007, зареєстроване в Державному земельному кадастрі.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №009508 від 15.03.2005, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46, виданий ОСОБА_1 та скасувати право приватної власності гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 8,200 га з кадастровим номером :02:005:0009, зареєстроване в Державному земельному кадастрі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складений 19 березня 2021 року.

Суддя Д.А.Кащук