Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1880/20

11 березня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю позивача : ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: Гураша М.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівль і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказаний факт стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 166303933 від 13 травня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, номер запису про право власності 31512242 від 07 травня 2019 року, а також довідкою за №195 від 28 березня 2019 року, виданою Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації.

Крім нього в належному йому на праві приватної власності домоволодінні зареєстровані та проживають його дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Також зареєстрований його колишній зять відповідач по справі ОСОБА_2 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 був зареєстрований в належному йому домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 після одруження з його дочкою ОСОБА_4 .

Подружнє життя між його дочкою та відповідачем не склалося, а тому рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2018 року (справа №348/1615/18) шлюб між ними розірвано.

21 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 залишив сім`ю і виїхав в невідомому йому напрямку. Відповідач без поважних причин не проживає у його домоволодінні.

Реєстрація відповідача у вказаному будинку порушує його права та законні інтереси як власника, оскільки він не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Стислий виклад позиції позивача:

Позивач та його представник адвокат Гураш М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та просять визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом в належному йому домоволодінні АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник не заперечили проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2020 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2020 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 166303933 від 13 травня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, номер запису про право власності 31512242 від 07 травня 2019 року, а також довідкою за №195 від 28 березня 2019 року, виданою Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 7-8 ).

Згідно довідки за №2326 від 25 вересня 2020 року виданої Гвіздською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 який проживає по АДРЕСА_1 є власником житлового будинку, крім того за вище вказаною адресою зареєстовані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 складеного депутатом Гвіздської сільської ради Надвірнянського району відповідач ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 з 21.03.2019 р. його місце проживання не відоме (а.с. 5).

Оскільки, позивач ОСОБА_1 є власником зазначеного житлового будинку і на даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в ньому, то він відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування житлом.

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Норми права, які застосував суд:

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Оскільки позивач є власником житлового будинку, вона має право, відповідно до положень ст.391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають їй користуватися та розпоряджатися її майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення яким саме порушене право та з яких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Висновки суду:

З врахуванням вище наведено, а саме що відповідач ОСОБА_2 не є власником вказаного житлового будинку, не проживає в ньому, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, між позивачем та відповідачем не існує жодних домовленостей щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності за місцем реєстрації понад один рік, суд прийшов до висновку, що факт реєстрації відповідача у належному позивачу на праві власності житловому будинку створює перешкоду у здійсненні ним права власності, в звязку з чим позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.319, 346, 391, ч.2 405 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право користування житлом задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким що втратив право користування житловим приміщенням а саме: домоволодінням АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 18.03.2021 року.