Дата документу 19.03.2021
Справа № 334/1837/21
Провадження № 2-н/334/227/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п.4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов висновку, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, заявник не надає документу, яким би було підтверджено факт проживання дитини разом з нею за однією адресою на час звернення із заявою про стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, оскільки до заяви не додано документи або їх копії належним чином завірені, що беззаперечно підтверджують обставини щодо проживання дитини з заявником, якими остання обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів, тому заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається у строки та у порядку, передбачені ст. 354 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду через Ленінський районний суду м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Козлова Н. Ю.