Номер провадження 2/754/777/21
Справа №754/6869/20
РІШЕННЯ

іменем України

19 березня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю

секретаря судового засідання Крутікової-Вільховченко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль «Opel Astra OTGF69», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1364; поділити майно, а саме визнати за позивачем та відповідачем по Ѕ частині спірного автомобіля.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, за час якого ними було набуте спірний автомобіль. Оскільки спірний автомобіль є спільною власністю подружжя, а між сторонами не може бути досягнута згода щодо його поділу, позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом.

05.08.2020 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

07.10.2020 закрито підготовче провадження,справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2021 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про розірвання шлюбу.

В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову в частині поділу майна підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позову заяву не подав.

Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позову.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17.08.1980 в Збаржівській сільській раді Вінницької області, а/з №8.

Встановлено, що в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі було придбано: транспортний засіб «Opel Astra OTGF69», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1364.

У відповідності до даних Головного сервісного центру МВС від 23.11.2020, спірний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність поширюється на майно і у тому випадку, коли право власності на це майно зареєстровано лише за одним з подружжя (презумпція спільності майна подружжя).

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що спірний транспортний засіб був набутий сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так, відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України, та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та розірвання шлюбу - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортний засіб «Opel Astra OTGF69», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1364.

В порядку поділу спільного майна подружжя:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля «Opel Astra OTGF69», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1364.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля «Opel Astra OTGF69», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1364.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 840,8 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_1 .

В порядку ч. 6 ст. 259 ЦПК України повний текст рішення суду складено 19.03.2021.

На підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата складання його повного тексту - 19.03.2021.

Суддя