Справа № 180/1179/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 27.12.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Заяву про приєднання № 1620720/271216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Шляхом підписання заяви про приєднання до Договору відповідач беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua, та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору. Відповідно до Заяви про приєднання № 1620720/271216 банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Разом із Заявою про приєднання 27.12.2016 року ОСОБА_1 було підписано також Заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Підписанням цієї Заяви, яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт ініціював одержання та погодився з умовами користування Кредитом, відповідно до умов Договору, та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Відповідач просив надати йому кредит, метою отримання якого є задоволення споживчих потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок. Відповідно до п.6.4 блоку 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії за згодою позичальника, йому було встановлено бажаний розмір кредиту в сумі 1000 грн. 16.02.2017 року відповідачем підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору, згідно якої Банк встановив відповідачу кредитну лінію у сумі 11000 грн. зі сплатою 30 процентів річних. Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем. Однак, відповідач кредитні кошти та інші обов`язкові платежі за кредитом добровільно не сплачує. Станом на 12.05.2021 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором складає 22714,91 грн., з яких: 11000 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 6811,79 грн. проценти за користування кредитом; 41,00 грн. комісія; 2151,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 499,00 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 495,00 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 804,45 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 911,56 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у загальній сумі 22714,91 грн. та судові витрати в розмірі 2270 грн.

23.06.2021 року відповідач ОСОБА_1 надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Банком не доведено, що саме надані ним Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який не підписаний сторонами, є складовими кредитного договору, і що саме ці умови відповідач мав на увазі, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, Витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який викладений на банківському сайті, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17. При цьому, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів отримання відповідачем кредитної картки за поданою заявою, доказів користування такою карткою, тобто відсутні докази фактичного отримання відповідачем у борг будь-яких коштів. Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, не є належним доказом отримання відповідачем в борг грошових коштів. За відсутності доказів отримання кредитної картки, а також грошових коштів за такою карткою, чи то шляхом зняття готівки, чи шляхом здійснення розрахунків за товари чи послуги, вважає розрахунок відсотків, комісії та пені необґрунтованим. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

08.07.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він просить суд задовольнити позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і зазначає, що між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із заяви про приєднання, заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії, заяви на збільшення кредиту, виду та предмету супутніх послуг та обґрунтування їх вартості, Таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, повідомлення про умови кредитування та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На час укладення правочину ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом і наслідками порушення зобов`язань за цим договором, що підтверджується його підписами на кожній сторінці. Належність підпису ОСОБА_1 не оспорюється. Підписавши правочин, відповідач тим самим підтвердив, що ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України, тобто виразив свою безумовну згоду з усіма його істотними умовами, що стосується умов надання та повернення кредиту. Щодо доказів отримання відповідачем картки, а також доказів користування такою карткою та доказів фактичного користування коштами, позивач звертає увагу на те, що окрім розрахунку заборгованості до позовної заяви додано також і виписку по картковому рахунку позичальника. У відповідній виписці відображений рух коштів за рахунком, зокрема отримання заробітної плати, переказ грошових коштів, видача коштів через банкомат, в тому числі за рахунок встановленої кредитної лінії. Тобто у виписці відображено, що відповідач активно користувався банківською карткою та встановленим на ній кредитним лімітом. А сама банківська виписка має статус первинного документу, який відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність» фіксує факти здійснення господарських операцій і є підставою для бухгалтерського обліку.

Відповідач ОСОБА_1 заперечення на відповідь на відзив не надав.

Ухвалою від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 18.06.2021 року клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 27.12.2016 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання № 1620720/271216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.42-47) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої Банк відкрив відповідачу поточний рахунок та видав платіжну картку (а.с.9-10).

Також, 27.12.2016 року ОСОБА_1 підписав Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, на виконання умов якої Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 1000 гривень на строк до 01.01.2017 року. Відповідно п.6.5 заяви, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: п.6.5.1) 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; п.6.5.2) 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору (а.с.10).

Тоді ж ОСОБА_1 підписав повідомлення про умови кредитування, відповідно яких орієнтовна сукупна вартість кредиту складає 18940,98 гривень, із щомісячною сплатою коштів у сумі 1967,21 гривень (а.с.12).

16.02.2017 року ОСОБА_1 було підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком і клієнтом, на виконання умов якої Банк надав відповідачу кредит у бажаному розмірі 11000 гривень, строком на 36 місяців. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту ( користування ним) продовжується на строк дії платіжної картки (п.3.5). Відповідно п.3.6 заяви, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: п.3.6.1) 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; п.3.6.2) 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використання платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору (а.с.13).

Також, ОСОБА_1 16.02.2017 року було підписано повідомлення про умови кредитування, відповідно яких орієнтовна сукупна вартість кредиту складає 18750,62 гривень, із щомісячною сплатою коштів у сумі 1216,44 гривень (а.с.15).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст.610, 612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Банк виконав свої зобов`язання за договором, встановивши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 11000 грн. Термін дії банківської платіжної картки лютий 2020 року (а.с.17).

Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим, станом на 12.05.2021 року, за наданим позивачем розрахунком, у нього виникла заборгованість за кредитним договором №1218822 від 27.12.2016 року в розмірі 22714,91 грн., з яких: 11000 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 6811,79 грн. проценти за користування кредитом; 41,00 грн. комісія; 2151,84 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 499,00 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 495,00 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 804,45 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 911,56 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.17-19).

Про неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем також свідчить виписка по картковому рахунку позичальника за період з 09.12.2016 року по 12.05.2021 року (а.с.20-41).

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому розмірі.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, за якими роздруківка договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умови користування кредитною лінією без підписів відповідача належним доказом бути не може.

Так, згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Саттею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 року № 694, з наступними змінами, який набрав чинності 02.08.2016 року, Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування № 1620720/271216, Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії, підписана відповідачем 27.12.2016 року, Заява на збільшення відновлювальної кредитної лінії, підписана відповідачем 16.02.2017 року, Вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості, Таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, Повідомлення про умови кредитування є єдиним Кредитним договором, укладеним між банком і клієнтом.

ОСОБА_1 погодився зі всіма умовами вказаного Кредитного договору, приєднавшись до запропонованого ПАТ «Ощадбанк» Договору комплексного банківського обслуговування, про що свідчать його підписи як на заяві про приєднання, так і на інших складових Кредитного договору. З часу укладення Кредитного договору, тобто, з 27.12.2016 року і по час звернення АТ «Ощадбанк» до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості, ОСОБА_1 не оспорив умов кредитного договору, не намагався його змінити або розірвати. Навпаки, він активно користувався кредитними коштами розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку, надані позивачем.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу ненадання банком належних та допустимих доказів отримання в борг грошових коштів.

Так, відповідно до Заяви про приєднання № 1620720/271216 банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний». В подальшому поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 змінився на № НОМЕР_2 . На даний поточний (картковий) рахунок встановлено відновлювальну кредитну лінію (кредит).

Згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 за період з 19.12.2016 року по 12.05.2021 року проводилось:

- проводилось безготівкове зарахування заробітної плати;

- нараховувались відсотки за користування кредитною лінією;

- нараховувались пені за непогашення прострочених відсотків за користування кредитною лінією;

- здійснювався переказ коштів з інших рахунків;

- видача готівки

- проводились операції розрахунку в торгово-сервісній мережі,

та інші операції, які свідчать про активне користування відповідачем поточним рахунком та наданими кредитними коштами.

ОСОБА_1 не оспорює факт відкриття в АТ «Ощадбанк» поточного рахунку № НОМЕР_1 , зміненого в на № НОМЕР_2 , й подальшого його використання. А оскільки кредитна лінія відкрита на вказаному поточному (картковому) рахунку, й нарахування відсотків, пені, погашення кредиту проводилось саме по цьому рахунку, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, й користувався ними.

Щодо наданого банком Розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то заперечень щодо самого розрахунку заборгованості відповідач не висловив.

Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем не доведено, то право АТ «Ощадбанк» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

Таким чином суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за кредитним договором від 27.12.2016 року.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2016 року в розмірі 22714,91 гривень, яка виникла станом на 12 травня 2021 року і складається з: 11000 гривень заборгованості за основним боргом (кредитом); 6811,79 гривень процентів за користування кредитом; 41,00 гривень комісії; 2151,84 гривень пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 499,00 гривень 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 495,00 гривень 3 процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 804,45 гривень втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 911,56 гривень втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , адреса: 01001, м.Київ, вул. Госпітальна, 12-Г.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 23 липня 2021 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна