Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районній суд Донецької області в складі

головуючого судді Овчиннікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Метьолкіної Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03.06.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання про розподіл сумісного нажитого майна та про місце проживання дитини сторонами вирішено добровільно. Сімейні відносини припинили в квітні 2021 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні стосунки, вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне - ОСОБА_4 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2016 року Печерським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що складений актовий запис за № 750, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 . Сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання про місце проживання дитини та щодо розподілу спільно нажитого майна вирішено за згодою сторін.

За положеннями ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю з квітня 2021 року, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263-265, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 червня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 750 розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд Донецької області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя О.С.Овчиннікова