ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1777/20Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 22-ц/817/718/21 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бучацького районного суду від 09 квітня 2021 року (головуючий суддя Созанська Л.І., повний текст рішення складено 13 квітня 2021 року) у справі № 595/1777/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання на денній формі навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського за спеціальністю «медсестринство» в розмірі 5000 грн. щомісячно.

Позивачка зазначила, що з 27 липня 1996 року до 09 серпня 2010 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей - син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 , які є повнолітні. Донька ОСОБА_6 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 . До повноліття доньки ОСОБА_6 відповідач сплачував аліменти на її утримання. У вересні 2019 року ОСОБА_6 поступила на навчання до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського на денну форму навчання. В даний час вона продовжує навчання за спеціальністю «медсестринство», У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, зовсім не надає матеріальної чи іншої допомоги на навчання доньки. Посилаючись на наведене, просила її вимоги задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення та до закінчення дочкою навчання, але не довше досягнення нею 23-х років.

Рішенням Бучацького районного суду від 09 квітня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року і до закінченням ОСОБА_7 навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, але не більше 23 років. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору. Рішення суду в частині аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що на час економічної кризи, яка була спричинена пандемією вірусу COVID-19 його магазин був більше як півроку закритий. Підприємницька діяльність ніяк не може відновитися після постійних закриттів через пандемію. Доходів майже немає, а йому, як приватному підприємцю, необхідно сплачувати ще й великі податки. Його заробітків навіть на покриття найнеобхідніших витрат не вистачає. Окрім того, він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів, як його обов`язкові витрати, які він не може не здійснювати. Тому в нього не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Майновий стан позивачки є благополучним, вона часто їздить на роботу до республіки Польща, де має стабільний дохід, інших утриманців не має, тому здатна утримувати доньку самостійно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Відзив мотивований тим, що всі витрати, пов`язані з навчанням дитини, несла і продовжує нести позивачка ОСОБА_1 . До таких витрат, зокрема, входить оплата за проживання доньки-студентки у гуртожитку, оплата за навчання, проїзд у громадському транспорті, придбання одягу та взуття, продуктів харчування, необхідного канцелярського приладдя та інших речей, необхідних дівчинці такого віку для нормального та гармонійного розвитку. Окрім цього, вона оплачує за оренду квартири, яку винаймає для повнолітнього сина у м. Тернополі. На утриманні позивачки також перебувають батько-пенсіонер та мати-інвалід третьої групи, які отримують мінімальні пенсії, та через свій вік та стан здоров"я постійно потребують матеріальної допомоги на лікування та придбання ліків і медикаментів.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, представник позивачки заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що рішення суду є законним обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що з 27 липня 1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двоє дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 16 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 8).

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2010 року (справа № 2-767/10) шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з матір`ю (а.с. 9-11).

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2010 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 присуджені аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 31 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 44-46).

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16 листопада 2010 року змінено рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2010 року та зменшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1200 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с. 47-48).

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2011 року залишено без змін, змінено розмір аліментів утримання дітей та стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 700 грн. на дитину щомісячно (а.с 49-51, 52-54).

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2012 року місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено із батьком ОСОБА_3 (а.с.55-56)

Судом встановлено, що дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 .

Дочка сторін ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання, видана відділом реєстрації проживання особи Тернопільської міської ради (а.с. 7).

Згідно договору про надання освітніх послуг, укладеного між Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України та фізичною особою ОСОБА_1 для ОСОБА_7 № 6 від 19 серпня 2019 року вартість навчання ОСОБА_7 становить 78400 грн. 00 коп. (а.с. 12-13).

Як слідує із долучених до позовної заяви копій квитанцій № 0.0..1 від 01 серпня 2019 року, № 0.0..1 від 27 серпня 2019 року, № 0.0..1 від 13 січня 2020 року, ТS202743 від 14 січня 2020 року, позивачем ОСОБА_1 здійснюється оплата за навчання дочки ОСОБА_7 (а.с. 15-17).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 30 березня 2021 року № 18128 ОСОБА_1 у 2 та 3 кварталі 2020 року отримувала соціальні виплати в сумі 1833,33 грн. та 1441,93 грн. з Тернопільського ОЦЗ, у 4 кварталі 2020 року отримала заробітну плату в сумі 9581,12 грн. (а.с. 158-159).

Згідно довідки № 5 від 03 лютого 2021 року, виданої Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського, ОСОБА_7 є студентом 2 курсу даного університету денної форми, спеціальність «медсестринство», контрактна форма навчання, закінчує навчання у червні 2023 року (а.с. 30).

Як слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 18 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 18 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1883 (а.с. 60).

ОСОБА_10 є батьком трьох неповнолітніх дітей:

сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 61),

сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 62),

доньки - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с. 63).

Також на утриманні відповідача знаходиться мати ОСОБА_12 , 1952 року народження, 1952 року народження, яка є особою пенсійного віку, згідно копії посвідчення серії НОМЕР_6 , вданого управлінням ПФУ Чортківського району Тернопільської області (а.с. 64).

З наданих Чортківською ДПІ ГУ ДПС у Тернопільській області станом на 01 січня 2021 року відомостей вбачається, що ОСОБА_3 з другого кварталу 1998 року здійснює підприємницьку діяльність (а.с. 24-25).

Згідно позовних вимог у зв`язку з продовженням навчання повнолітня дочка сторін ОСОБА_7 потребує матеріальної допомоги батька, так як навчається на денній формі та не має змоги працевлаштуватися.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем може виконувати обов`язки по утриманню дочки, яка досягла повноліття, і продовжує навчання та сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року і до закінчення ОСОБА_7 навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, але не більше 23-х річного віку.

З таким висновком суду слід погодитись, виходячи з наступного.

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові № 644/3610/16-ц від 17 квітня 2019 року Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує.

З врахуванням встановлених у справі обставин, зокрема, що ОСОБА_3 є працездатним, здійснює підприємницьку діяльність, колегія судів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до зазначених норм права вірно дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року і до закінчення ОСОБА_7 навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, але не більше 23-х річного віку.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що він не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання в силу важкого матеріального стану, - у нього на утриманні знаходяться троє малолітніх дітей, мати, доходів від підприємницької діяльності майже не має, оскільки встановлено, що він є працездатним, має задовільний стан здоров`я а тому спроможний сплачувати аліменти у розмір 1200 грн. Наведені відповідачем обставини враховані при визначенні розміру стягнення аліментів частковому задоволенні позову.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обгрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду від 09 квітня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 липня 2021 року.

Головуючий

Судді