Справа № 185/4986/20
Провадження № 2/185/350/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2021 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/4986/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської районної у м. Донецьку ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської районної у м. Донецьку ради, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 , на 1/4 частину квартири, що розташована: АДРЕСА_2 .
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк помер батько позивача ОСОБА_5 . У зв`язку зі смертю батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , що належала останньому на підставі договору дарування квартири від 08.12.2000, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу; та з 1/4 частини квартири, що розташована: АДРЕСА_2 , яка належала останньому свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 20.02.1995, виданого Житловим фондом ОАО «Точмаш».
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. з приводу прийняття спадщини після смерті свого померлого батька, однак постановою від 08.02.2019, в зв`язку з тим, що відсутнє підтвердження правовстановлюючих документів від Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк. Інші спадкоємці першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 його батьки, які спадщину не приймали та ОСОБА_4 , яка від прийняття спадщини відмовилася, у зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутись до суду для визнання права власності.
03.08.2020 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
19.11.2020 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витребувано спадкову справу після померлого ОСОБА_5 , продовжено строк проведення підготовчого провадження.
26.01.2021 ухвалою суду залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 . Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, ухвалити заочне рішення.
Представник відповідача Київської районної у м. Донецьку ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, жодних заяв не надав.
Співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, кожен окремо надіслав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, але зазначені заяві подані на електронну пошту суду без ЕЦП та без використання системи "Електронний суд".
Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, письмова заява підписується заявником чи його представником.
Згідно з ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 20.09.2017 року. (а.с. 15)
Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається: з квартири, що розташована: АДРЕСА_1 , що належала останньому на підставі договору дарування квартири від 08.12.2000, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу (а.с. 14); та з 1/4 частини квартири, що розташована: АДРЕСА_2 , яка належала останньому свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 20.02.1995, виданого Житловим фондом ОАО «Точмаш» (а.с. 17).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.03.2021, право власності на спірні квартири не зареєстровано.
Спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 є його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (а.с. 60), який належним чином прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк відповідну заяву до приватного нотаріуса Держави Ізраїль 29.10.2017, що підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_5 № 50/2018 від 16.07.2018. (а.с. 88-106)
Також спадкоємцями першої черги є: донька померлого ОСОБА_4 (а.с. 20), яка відмовилася від прийняття спадщини шляхом звернення до приватного нотаріуса Держави Ізраїль 05 листопада 2017 року (а.с. 12), та батьки померлого: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 67), які спадщину не прийняли, так як не звернулися у передбачений законом строк до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, на момент смерті з сином не проживали, так як ОСОБА_5 помер в м. Донецьк, а батьки проживают в м. Шахтарськ Донецької області.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Для оформлення своїх спадкових прав позивач, який належним чином прийняв спадщину, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. з приводу прийняття спадщини після смерті свого померлого батька, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії постановою від 08.02.2019, в зв`язку з тим, що відсутнє підтвердження правовстановлюючих документів від Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк. (а.с.9)
Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.
Керуючись ст. 5,12,13,81,89,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Київської районної у м. Донецьку ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частини квартири, що розташована: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , проживаючий: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаюча: АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко