Справа № 276/1832/19
Провадження по справі №2/276/369/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

26 липня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою вказуючи, що 20.06.1981 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, шлюбні відносини між ними припинені, більше десяти років проживають окремо, тому вона прийшла до твердого переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище ОСОБА_1 .

Позивач просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 червня 1981 року в с. Суховоля Володарськ-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 9.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2020 року, звільнено позивача від сплати судового збору, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи. 18.05.2021 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі, відповідно до змісту якої, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.сп.20).

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відповідно пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України,про що свідчать поштові повідомлення з відміткою «адресат відсутній» та оголошення про виклик наофіційному веб-сайті судової влади України (а.сп.18-19, 22, 23-24 ), в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав.

З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

За змістом частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 червня 1981 року в с. Суховоля Володарськ-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 видане повторно 05.09.1989 року (а.сп.3).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами, відповідач відзив на позов чи зустрічну позовну заяву до суду не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що шлюбні відносини припинені, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20 червня 1981 року в с. Суховоля Володарськ-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 9.

Після розірвання шлюбу, позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М. Збаражський