Справа № 810/2/21
Провадження № 22-вк/810/2/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 липня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду для вирішення конкретної справи ad-hoc в складі одноособового арбітра Михірева Романа Валентиновича, Україна, від 19 жовтня 2020 року у справі №240920-М за позовом громадянина України ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Фонд Адміністративне бюро LVV) про повернення безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в:

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду для вирішення конкретної справи ad-hoc в складі одноособового арбітра Михірев Роман Валентинович, Україна, від 19 жовтня 2020 року у справі №240920-М за позовом громадянина України ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Фонд Адміністративне бюро LVV) про повернення безпідставно набутого майна задоволено та вилучено у відповідача ОСОБА_2 (Фонд Адміністративне бюро LVV) (фонд за законодавством Нідерландів, номер в реєстрі компаній №53625404, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) в особі директора Stichting Administratiekantoor LVV (Фонд Адміністративне бюро LVV) (директор на момент винесення рішення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Гірницьким РВ УМВС в м. Маківці 09.04.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), і передано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 28.11.2001 року, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) безпідставно набуте рухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , за переліком №1-185.

08 червня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 2 ст. 475 ЦПК України якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом, якщо на території України знаходиться майно боржника.

З матеріалів заяви ОСОБА_1 (Україна) об`єктивно вбачається, що місцезнаходження боржника ОСОБА_2 (Фонд Адміністративне бюро LVV - відоме та зареєстроване на території Нідерландів за реєстраційний ( НОМЕР_5 , що має офіційне місцезнаходження в мініципалітеті Амстелвен, Нідерланди) та офіс за фактичною адресою: АДРЕСА_5 .

Адрес боржника в рішенні міжнародного комерційного арбітражу зазначений: АДРЕСА_1 .

Суд не прийняв до уваги доводи заявника про те, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстроване нерухоме майно, оскільки вказаний Витяг містить адресу реєстрації юридичної особи: Нідерланди, адреса: АДРЕСА_6 , 1185VВ, місто Амстельвеен.

Можливість ідентифікувати вказану юридичну особу за ЄДРПОУ відсутній.

Отже, надані заявником відомості не є належними та допустимим доказами того, що станом на час звернення ОСОБА_1 (Україна) з указаною заявою до суду на території України знаходиться майно боржника - ОСОБА_2 . Тому твердження заявника про можливість знаходження на території України майна боржника ґрунтується на припущеннях, що суперечить приписам ст. 81 ЦПК України.

Судом враховано, що у розумінні ч. 2 ст. 475 ЦПК України майно, про яке йдеться в указаній нормі, повинно бути нерозривно пов`язане з територією України (земельні ділянки, нерухомість тощо).

Указане пояснюється тим, що вирішивши питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд тим самим може вирішити і подальшу долю відповідного майна, а тому, доцільно розглядати дане питання за його місцезнаходженням.

Разом з тим, в даному випадку заявник як на підставу для звернення до відповідного національного суду України стверджував, що на території України перебуває належне боржникові майно, яке виходячи з аналізу ч. 2 ст. 475 ЦПК України не може вважатися нерухомим майном боржника, що перебуває на території України та, як наслідок не може бути підставою для віднесення даного спору під юрисдикцію судів України.

За змістом ч. 5 ст. 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, поданої без додержання вимог закону, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Враховуючи, що місцезнаходження боржника Stichting Administratiekantoor LVV є Нідерланди, офіс за фактичною адресою: АДРЕСА_5 , та заявник не надав належних та допустимих доказів знаходження на території України майна боржника, яке у розмінні ч. 2 ст. 475 ЦПК України може бути підставою для віднесення даного спору під юрисдикцію судів України, ухвалою Луганського апеляційного суду від 15 червня 2021 року вказану заяву залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки: а саме: заявнику слід надати до Луганського апеляційного суду виправлену заяву, відповідно до вимог ст. 476 ЦПК України, з додатками заяви у відповідності до кількості учасників справи з усунутими недоліками протягом п`яти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Дану ухвалу суду заявник отримав 24 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

До теперішнього часу заявником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 15 червня 2021 року, як того вимагалося від нього.

Згідно ч. 5. ст. 476 ЦПК України до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, поданої без додержання вимог, визначених у цій статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 3. ст. 185 ЦПК України підставою для визнання заяви неподаною та повернення її заявнику є не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, оскільки у встановлений ухвалою Луганського апеляційного суду строк недоліки заяви не усунуті, заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Одночасно слід роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185, 476 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду для вирішення конкретної справи ad-hoc в складі одноособового арбітра Михірев Роман Валентинович, Україна, від 19 жовтня 2020 року у справі №240920-М за позовом громадянина України ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Фонд Адміністративне бюро LVV) про повернення безпідставно набутого майна вважати неподаною та повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя