Постанова

Іменем України

22 липня 2021 року

м. Київ

справа № 489/5551/15-ц

провадження № 61-14294св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач) - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2018 року у складі судді Рум`янцевої Н. О. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 травня 2000 року він та ОСОБА_2 набули право власності на 37/50 частин житлового будинку на АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 належить 13/50 частин даного домоволодіння, якому рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24 грудня 2010 року № 1606 присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначав, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2014 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано, а тому з метою уникнення непорозумінь у користуванні спільним майном виникла необхідність у реальному розподілі належного їм житлового будинку, виходячи з рівних часток співвласників, без врахування самочинно збудованих будівель.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_1 просив поділити будинок та визначити порядок користування земельною ділянкою за 3 варіантом проведеної у справі судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року.

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про проведення реального поділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що у зв`язку з розірванням шлюбу між нею та ОСОБА_1 виникла необхідність у реальному розподілі належного їм на праві спільної власності житлового будинку, а також визначення порядку користування земельною ділянкою.

ОСОБА_2 просила провести реальний поділ житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до 1 варіанту, запропонованого експертом у його висновку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2017 року в одне провадження об`єднано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про проведення реального поділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Позов ОСОБА_2 задоволено.

Поділено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами за першим варіантом висновку експерта від 15 березня 2017 року № 125-084/1 наступним чином:

- в користування ОСОБА_1 виділено частину житлового будинку літ. «А-1»: 1-2 житловою площею 8,6 кв. м, вартістю 15 420,00 грн, 1-3 - житловою площею 14,6 кв. м, вартістю 26 178,00 грн. Загальна площа цієї частини житлового будинку 23,2 кв. м, інвентарною вартістю 41 598,00 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. «Л» - гараж площею 22,7 кв. м, вартістю 15 907,00 грн, № 8 - огорожа, вартістю 1 785,00 грн. Всього інвентарною вартістю - 59 290,00 грн. Реальна частка складає 40/100 що на 10/100 менше від частки, що ідеально належить.

- у користування ОСОБА_2 пропонується виділити частину житлового будинку літ. «А-1» з льохом літ. «апд»: 1-1 житлова площа 8,1 кв. м, вартістю 14 523,00 грн, 1-4 коридор площею 4,2 кв. м, вартістю 7 531,00 грн, 1-5 кухня площею 8,1 кв. м, вартістю 14 523,00 грн, 1-6 санвузол площею 2,8 кв. м, вартістю 5 020,00 грн, літ. «апд» - льох площею 3,6 кв. м, вартістю 1 545,00 грн; всього у цій частині житлового будинку площа 26,8 кв. м, інвентарна вартість 43 142,00 грн; надвірні узаконені господарські будови: літ. «К» - сарай, площею 26,7 кв. м. вартістю 9 413,00 грн, літ. «Ж» - вбиральня, площею 1,0 кв. м, вартістю 7 002,00 грн, літ. «У» - навіс площею 10,8 кв. м, вартістю 3 428,00 грн, літ. «Ю» - душ, площею 2,4 кв. м, вартістю 6 934,00 грн, літ. «П» - навіс, площею 33,3 кв. м, вартістю 10 098,00 грн, № 10 - вод. колонка, вартістю 6 592,00 грн, № № 1, 5, 9 - огорожа, вартістю 10 152,00 грн, № І - замощення, вартістю 489,00 грн. Всього інвентарною вартістю 97 250,00 грн. Реальна частка складає 60/100, що на 10/100 більше від частки, що ідеально належить.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 таким чином:

- виділено в користування ОСОБА_1 частину земельної ділянки в правій фасадній частині з пристроєм окремого в`їзду з воротами шириною - не менш 3,0 м та частину земельної ділянки, яка примикає до лівої бокової стіни житлового будинку розміром 3,0*4,0 м. При цьому він не претендує на площу в задній торцевій частині земельної ділянки під двором і городом. Виділено ОСОБА_1 в користування частину земельної ділянки, під частиною забудови житлового будинку літ. «А-1», яка пропонується, земельну ділянку прилеглу до частини житлового будинку в фасадній частині та частину земельної ділянки, прилеглу до частини лівої бокової зовнішньої стіни для можливості будівництва прибудови розміром 3,0*4,0 м;

- виділено ОСОБА_2 в користування частину земельної ділянки під частиною забудови житлового будинку літ. «А-1» і надвірних господарських споруд, які пропонуються, земельну ділянку прилеглу до частини житлового будинку під двором та городом;

- виділено ОСОБА_3 в користування частину земельної ділянки під частиною забудови житлового будинку літ. «А-1» і надвірних господарських споруд, які виділені в окрему адресу, земельну ділянку прилеглу до частини житлового будинку під двором та городом;

- на підставі вимірів, виконаних розрахунків площ земельних ділянок позивача - виділено в користування співвласника ОСОБА_1 земельну ділянку площею 127,1 кв. м, зокрема: під будівлею - 57,1 кв. м, під двором - 70,0 кв. м;

- виділено в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 267,4 кв. м, зокрема: під будівлею - 117,4 кв. м, під двором - 150 кв. м;

- виділено в користування співвласнику ОСОБА_3 земельну ділянку площею 200,5 кв. м, зокрема: під будівлею - 98,5 кв. м, під двором - 102 кв. м.

Фактично співвласники будуть користуватись земельними ділянками в домоволодінні: ОСОБА_1 - 127,1 кв. м, що на 93,05 кв. м менше від ідеальної частки - 220,15 кв. м; ОСОБА_2 - 267,4 кв. м, що на 47,25 кв. м більше від ідеальної частки - 220,15 кв. м; ОСОБА_3 - 200,5 кв. м, що на 45,8 кв. м більше від ідеальної частки - 154,7 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь співвласника ОСОБА_1 компенсацію вартості відхилення від ідеальної частки в сумі 29 271,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що перший варіант поділу житлового будинку та порядку користування земельною ділянкою є ефективним та доцільним і буде найбільше відповідати інтересам співвласників.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 змінено.

Поділено житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 за третім варіантом додаткової судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року № 125-084/1.

У користування ОСОБА_1 виділено частину житлового будинку літ. «А-1», а саме 1-2 - житлова кімната площею 8,6 кв. м вартістю 15 420,00 грн, частину кухні 1-5 площею 1,98 кв. м вартістю 3 550,00 грн, 1-3 - житлова кімната площею 14,6 кв. м, вартістю 26 178,00 грн, загальною площею 25,18 кв. м, інвентарною вартістю 45 148,00 грн; гараж літ. «Л» площею 22,7 кв. м, вартістю 15 907,00 грн, огорожу № 8 вартістю 1 785,00 грн. Всього інвентарною вартістю 62 840,00 грн, що складає 42/100 частки.

У користування ОСОБА_2 виділено частину житлового будинку «А-1», а саме: 1-1 - житлова кімната площею 8,1 кв. м, вартістю 14 523,00 грн, 1-4 - коридор площею 4,2 кв. м, вартістю 7 531,00 грн, частину кухні 1-5 площею 6,12 кв. м, вартістю 10 973,00 грн, льох під літ. «апд» площею 3,6 кв. м, вартістю 1 545,00 грн, 1-6 - санвузол площею 2,8 кв. м, вартістю 5 020,00 грн, загальною площею 24,82 кв. м, інвентарною вартістю 39 592,00 грн; сарай літ. «К» площею 26,7 кв. м, вартістю 9 413,00 грн, вбиральню літ. «Ж» площею 1 кв. м, вартістю 7 002,00 грн, навіс літ. «У» площею 10,8 кв. м, вартістю 3 428,00 грн, душ літ. «Ю» площею 2,4 кв. м, вартістю 6 934,00 грн, навіс літ. «П» площею 33,3 кв. м, вартістю 10 098,00 грн, водопровідну колонку № 10, вартістю 6 592,00 грн, огорожу № № 1, 5, 9 вартістю 10 152,00 грн, замощення № І вартістю 489,00 грн, а всього інвентарною вартістю 93 700,00 грн, що складає 58/100 частки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у сумі 23 417,00 грн.

Покладено на ОСОБА_1 обов`язок за власний рахунок закласти дверний отвір з прим. 1-1 в прим. 1-2, пробити дверний отвір у зовнішній стіні прибудови у віконному отворі в частину прим. 1-5 з установкою дверей, обладнання перегородки в прим. 1-5 з оздобленням, яка не перекриває існуючий дверний отвір між приміщеннями 1-4 та 1-5, пробити дверний отвір у існуючому віконному отворі у прим. 1-3 з установкою дверей.

Покладено на ОСОБА_2 обов`язок за власний рахунок пробити дверний отвір з прим. 1-1 у прим. 1-5.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2018 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визначено порядок користування земельною ділянкою наступним чином.

ОСОБА_3 у користування виділено земельну ділянку загальною площею 232 кв. м, у тому числі під будівлями - 98,5 кв. м, під двором та городом - 133,5 кв. м.

ОСОБА_1 у користування виділено земельну ділянку загальною площею 87,32 кв. м, у тому числі під будівлями 59,1 кв. м, під двором та городом 28,22 кв. м.

ОСОБА_2 у користування виділено земельну ділянку загальною площею 275,68 кв. м, у тому числі під будівлями 115,4 кв. м, під двором та городом 160,28 кв. м.

Межа виділу земельної ділянки НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , що виділяється у користування ОСОБА_2 проходить наступним чином: з відступом від лівого фасадного кута 3,72 м далі 6,0 м; 0,5 м; 3,71 м; 1,42 м; 1,1 м; 1,9 м; 1,71 м; 3,6 м; 4,29 м; 0,22 м; 4,52 м; 7,54 м; 0,23 м; 1,28 м; 1,1 м; 1,7 м; 6,2 м з відступом 7,72 м від лівої бокової межі у тильній частині ділянки.

Межа виділу земельної ділянки НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , що виділяється у користування ОСОБА_1 проходить наступним чином: з відступом від лівого фасадного кута 3,72 м далі 6,0 м; 0,5 м; 3,71 м; 1,42 м; 1,1 м; 1,9 м; 1,71 м; 3,6 м; 3,31 м; 0,23 м; 10,57 м з відступом 5,32 м від правої бокової межі у фасадній частині ділянки.

Межа виділу земельної ділянки НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , що виділяється у користування ОСОБА_4 проходить наступним чином: з відступом від правої бокової межі у фасадній частині ділянки 5,32 м, далі 10,57 м; 0,23 м; 7,6 м; 0,22 м; 4,52 м; 7,54 м; 0,23 м; 1,28 м; 1,1 м; 1,7 м, 6,2 м з відступом 7,7 м від правої бокової межі тильної частини ділянки.

Вхід та в`їзд на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , що виділяється співвласнику ОСОБА_1 , здійснюється через облаштовані ворота з хвірткою шириною 3,4 м у центральній фасадній частині земельної ділянки.

Вхід та в`їзд на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , що виділяється співвласнику ОСОБА_2 , здійснюється через існуючі ворота № 1 з хвірткою.

Вхід та в`їзд на частину земельної ділянки АДРЕСА_2 , що виділяється співвласнику ОСОБА_3 , здійснюється через існуючі два входи: один вхід у двір через металеві ворота шириною 1,42 м, другий вхід через металеву хвіртку шириною 1,0 м з боку провулку між АДРЕСА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави за розгляд справи в суді першої інстанції 858,16 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави за розгляд справи в суді першої інстанції 284,51 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 1032,55 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції у сумі 6 980,36 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції по 121,80 грн з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про можливість поділу спірного житлового будинку є правильним, виходячи з висновків судової будівельно-земельно-технічної експертизи та технічного висновку про стан будівельних конструкцій житлового будинку, який дозволяє проведення перепланування та реконструкції з пробивкою та закладкою отворів у капітальних стінах.

Проте визначений судом першої інстанції варіант поділу є помилковим, оскільки не враховує відсутність у позивача ОСОБА_1 приміщення для облаштування інженерних та санітарно-технічних комунікацій, яке буде поєднане з його частиною будинку внутрішнім проходом.

Доцільним та справедливим є визначення поділу житлового будинку за третім варіантом додаткової судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року № 125-084/1, який надає можливість позивачу облаштувати вищевказане приміщення, яке буде сполучатися з житловими приміщеннями внутрішнім проходом.

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою, суд апеляційної інстанції виходив із первісних часток сторін та варіанту поділу будинку, усталеного порядку користування земельною ділянкою, який склався між сторонами впродовж багатьох років та визначив свій варіант порядку користування земельною ділянкою на основі першого та другого варіантів висновку експерта від 20 червня 2019 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду,ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2020 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції, зупинено виконання постанови суду апеляційної інстанції, надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу.

У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що в житловому будинку є самовільно побудовані прибудови, всі інженерні мережі знаходяться у володінні та користуванні ОСОБА_1 , що завдає значних втрат ОСОБА_2 , при визначенні розміру компенсації не враховано відсоток зносу будівельних матеріалів, а також бажання сплати компенсації; до участі у справі не залучено власника земельної ділянки Миколаївську міську раду.

У серпні 2019 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_1 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради від 12 грудня 1953 року № 2520 та договору на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 18 січня 1954 року ОСОБА_5 було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 590 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , на якій він побудував житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, про що свідчить акт про введення будинку в експлуатацію (т. 3 а. с. 25-27, 51-55, 57).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 1966 року у справі № 2-521/1966 року затверджено мирову угоду, згідно з якою у володіння ОСОБА_6 передано 39/100 частки домоволодіння (т. 3 а. с. 59).

Згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 23 вересня 1983 року № 973 «Про оформлення надлишків земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, які проживають у будинках, що належать їм на праві особистої власності», ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передано у користування земельну ділянку за вказаною адресою площею 18 кв. м до виникнення потреби в ній виконкому (т. 3 а. с. 29).

21 квітня 1995 року рішенням № 67 виконком Ленінської районної ради м. Миколаєва змінив ідеальні частки співвласників на 37/50 частки ОСОБА_5 та 13/50 частки - ОСОБА_6 (т. 3 а. с. 56).

16 травня 2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбали у спадкоємців ОСОБА_5 : ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частках 37/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних та господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 12, т. 3 а. с. 58).

Власником 13/50 частин домоволодіння за вказаною адресою з 04 квітня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу була ОСОБА_10 , яка придбала цю частку у спадкоємців ОСОБА_6 (т. 3 а. с. 30, 60).

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24 грудня 2010 року № 1606 частині домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_5 , які належали ОСОБА_10 надано нову адресу: АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 13).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 квітня 2011 року № 457 (пункт 98) за ОСОБА_10 оформлено право власності на житловий будинок за літ. А загальною площею 59,1 кв. м, житловою площею 30 кв. м з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_2 та видано 10 травня 2011 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно (т. 3 а. с. 32-34).

31 травня 2011 року здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_10 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (т. 3 а. с. 35).

Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01 червня 2013 року на АДРЕСА_2 , яка була погоджена суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , загальна площа земельної ділянки становить 0,0208 га. Землекористувачі суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявили (т. 1 а. с. 38-54).

08 червня 2013 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на цілий житловий будинок на АДРЕСА_2 загальною площею 59,1 кв. м з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: сарай літ. Н, навіс літ. О, споруди № ІІІ, огорожа № 3, який згідно з витягом з Державного земельного кадастру розташований на земельній ділянці площею 0,0208 га із кадастровим номером :04:022:0004, яка є комунальною власністю (т. 1 а. с. 14).

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2014 року, яке набрало чинності 08 вересня 2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (т. 1 а. с. 20).

04 травня 2016 року Комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» виконало перерахунок ідеальних часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які склали по Ѕ частці за кожним (т. 1 а. с. 118).

Відповідно до висновків судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 05 грудня 2016 року № 125-084 та додаткової судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року № 125-084/1 поділ житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 для ізольованого окремого використання технічно не є можливим. Експертом запропоновано три варіанти поділу з визначенням ідеальних часток.

На досліджувану спірну земельну ділянку існує два окремих в`їзди та вхід з боку пров. Середнього та з боку бокового провулку.

Згідно з першим варіантом поділу житлового будинку у користування першого співвласника виділяється частина житлового будинку під літ. А-1, а саме 1-2 - житлова кімната площею 8,6 кв. м вартістю 15 420,00 грн та 1-3 - житлова кімната площею 14,6 кв. м вартістю 26 178,00 грн, що загалом складає 23,2 кв. м вартістю 41 598,00 грн. Також пропонується виділити господарські будівлі: гараж під літ. Л площею 22,7 кв. м вартістю 15 907,00 грн та огорожу № 8 вартістю 1 785,00 грн. Всього інвентарною вартістю 59 290,00 грн. Реальна частка складає 40/100, що на 10/100 менше від ідеальної частки.

У користування другого співвласника виділяється частина житлового будинку літ. А-1 з льохом літ. «апд», а саме 1-1 - житлова кімната площею 8,1 кв. м вартістю 14 523,00 грн, 1-4 - коридор площею 4,2 кв. м вартістю 7 531,00 грн, 1-5 - кухня площею 8,1 кв. м вартістю 14 523,00 грн, 1-6 - санвузол площею 2,8 кв. м вартістю 5 020,00 грн та льох під літ. «апд» площею 3,6 кв. м вартістю 1 545,00 грн, що загалом складає 26,8 кв. м вартістю 43 142,00 грн. Також пропонується виділити господарські будівлі: сарай під літ. «К» площею 26,7 кв. м вартістю 9 413,00 грн, вбиральню під літ. «Ж» площею 1 кв. м вартістю 7 002,00 грн, навіс під літ. «У» площею 10,8 кв. м вартістю 3 428,00 грн душ під літ. «Ю» площею 2,4 кв. м вартістю 6 934,00 грн, навіс під літ. «П» площею 33,3 кв. м вартістю 10 098,00 грн, водопровідну колонку № 10 вартістю 6 592,00 грн, огорожу № 1,5,9 вартістю 10 152,00 грн та замощення № І вартістю 489,00 грн. Всього інвентарною вартістю 97 250,00 грн. Реальна частка складає 60/100, що на 10/100 більше від ідеальної частки.

Сума грошової компенсації, що виплачується другим співвласником на користь першого співвласника складає 29 271,00 грн.

За другим варіантом у користування першого співвласника пропонується виділити частину житлового будинку літ. «А-1», а саме: 1-2 - житлова кімната площею 8,6 кв. м вартістю 15 420,00 грн, 1-3 - житлова кімната площею 14,6 кв. м вартістю 26 178,00 грн, загальною площею 23,2 кв. м вартістю 41 598,00 грн. Також виділяється гараж під літ. «Л» площею 22,7 кв. м вартістю 15 907,00 грн, Ѕ частина навісу під літ. «П» площею 16,65 кв. м вартістю 5 049,00 грн, Ѕ частина огорожі № 9 вартістю 729,00 грн, огорожа № 8 вартістю 1 785,00 грн, Ѕ частина воріт № 1 вартістю 2 629,00 грн. Всього інвентарною вартістю 67 697,00 грн. Реальна частка складає 43/100, що на 7/100 менше від ідеальної частки.

У користування другого співвласника пропонується виділити частину житлового будинку літ. «А-1» з льохом літ. «апд», а саме: 1-1 - житлова кімната площею 8,1 кв. м вартістю 14 523,00 грн, 1-4 - коридор площею 4,2 кв. м вартістю 7 531,00 грн, 1-5 - кухня площею 8,1 кв. м вартістю 14 523,00 грн, 1-6 - санвузол площею 2,8 кв. м вартістю 5 020,00 грн та льох під літ. «апд» площею 3,6 кв. м вартістю 1 545,00 грн, загальною площею 26,8 кв. м вартістю 43 142,00 грн. Також виділяється сарай під літ. «К» площею 26,7 кв. м вартістю 9 413,00 грн, вбиральня під літ. «Ж» площею 1 кв. м вартістю 7 002,00 грн, навіс під літ. «У» площею 10,8 кв. м вартістю 3 428,00 грн, душ під літ. «Ю» площею 2,4 кв. м вартістю 6 934,00 грн, Ѕ частина навісу під літ. «П» площею 16,65 кв. м вартістю 5 049,00 грн, водопровідна колонка № 10 вартістю 6 592,00 грн, Ѕ частина огорожі № 9 вартістю 729,00 грн, Ѕ частина воріт № 1 вартістю 2 629,00 грн, замощення № І вартістю 489,00 грн, огорожа № 5 вартістю 3 438,00 грн. Всього інвентарною вартістю 88 845,00 грн. Реальна частка складає 57/100, що на 7/100 більше від ідеальної частки.

Сума грошової компенсації, що виплачується другим співвласником першому співвласнику складає 20 490,00 грн.

За третім варіантом у користування першого співвласника пропонується виділити частину житлового будинку літ. «А-1», а саме 1-2 - житлова кімната площею 8,6 кв .м вартістю15 420,00 грн, частину кухні 1-5 площею 1,98 кв. м вартістю 3 550,00 грн, 1-3 - житлова кімната площею 14,6 кв. м вартістю 26 178,00 грн, загальною площею 25,18 кв. м вартістю 45 148,00 грн. Також пропонується виділити гараж під літ. «Л» площею 22,7 кв. м вартістю 15 907,00 грн та огорожу № 8 вартістю 1 785,00 грн. Всього інвентарною вартістю 62 840,00 грн, що складає 42/100, що на 8/100 менше від ідеальної частки.

У користування другого співвласника пропонується виділити частину житлового будинку «А-1» а саме: 1-1 - житлова кімната площею 8,1 кв. м вартістю 14 523,00 грн, 1-4 - коридор площею 4,2 кв. м вартістю 7 531,00 грн, частину кухні 1-5 площею 6,12 кв. м вартістю 10 973,00 грн, льох під літ. «апд» площею 3,6 кв. м вартістю 1 545,00 грн та 1-6 - санвузол площею 2,8 кв. м вартістю 5 020,00 грн, загальною площею 24,82 кв. м вартістю 39 592,00 грн. Також пропонується виділити сарай під літ. «К» площею 26,7 кв. м вартістю 9 413,00 грн, вбиральню під літ. «Ж» площею 1 кв. м вартістю 7 002,00 грн, навіс під літ. «У» площею 10,8 кв. м вартістю 3 428,00 грн, душ під літ. «Ю» площею 2,4 кв. м вартістю 6 934,00 грн, навіс під літ. «П» площею 33,3 кв. м вартістю 10 098,00 грн, водопровідну колонку НОМЕР_1 вартістю 6 592,00 грн, огорожу № 1,5,9 вартістю 10 152,00 грн, замощення № І вартістю 489,00 грн. Всього інвентарною вартістю 93 700,00 грн, що складає 58/100, що на 8/100 більше від ідеальної частки.

Сума грошової компенсації, що виплачується другим співвласником на користь першого співвласника складає 23 417,00 грн.

Для ізоляції частин житлового будинку, що виділяються для пропонованого першого та другого варіантів поділу необхідно провести наступні роботи з переобладнання вартістю 5 700,00 грн: закласти дверний отвір з прим. 1-5 в прим. 1-2, з прим. 1-1 в прим. 1-2 вартістю 1 600,00 грн; пробити дверний отвір в зовнішній капітальній стіні в прим.1-3 з установкою дверей вартістю 1 500,00 грн; пробити дверний отвір з прим. 1-1 в прим. 1-5 вартістю 1 800,00 грн; закласти віконний отвір в прим. 1-5 з зовнішнього боку між спорудою літ. «П» навіс та житловим будинком літ. А вартістю 800,00 грн.

Для ізоляції частин житлового будинку, що виділяються для пропонованого третього варіанту поділу необхідно провести наступні роботи з переобладнання вартістю 8 700,00 грн: закласти дверний отвір з прим. 1-1 в прим. 1-2 вартістю 800,00 грн; пробити дверний отвір у зовнішній стіні прибудови у віконному отворі в частину прим. 1-5 з установкою дверей вартістю 1 500,00 грн; пробити дверний отвір з прим. 1-1 у прим. 1-5 вартістю 1 800,00 грн; обладнання перегородки в прим. 1-5 з оздобленням, яка не перекриває існуючий дверний отвір між приміщеннями 1-4 та 1-5 вартістю 2 000,00 грн; пробити дверний отвір у існуючому віконному отворі у прим. 1-3 з установкою дверей вартістю 2 600,00 грн.

У користування другого співвласника виділяються всі інженерні комунікації: опалення від АГВ, газопостачання, сантехнічне обладнання і електропостачання, вартість якого становить 36 881,00 грн (1/2 частки - 18 441,00 грн), в яку не входять фактичні затрати на прокладку нових інженерних комунікацій.

Для запропонованих варіантів поділу є технічна можливість прибудувати приміщення розміром 3,0 х 4,0 м до лівої бокової частини будинку, що виділяється першому співвласнику, на яку повинен бути розроблений проект спеціалізованою проектною організацією.

Перепланування в запропонованих варіантах поділу з пробивкою та закладкою дверних отворів в капітальних стінах з віконного прорізу є можливим тільки після отримання висновку про технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку, виданого спеціалізованою організацією, що має ліцензію і можливості виробництва даних ремонтно-будівельних робіт (т. 1 а. с. 213-245, т. 2 а. с. 2-23).

Згідно з технічним висновком про стан будівельних конструкцій житлового будинку АДРЕСА_1 , станом на січень 2017 року технічний стан конструкцій житлового будинку і нежитлових прибудов є задовільним і дозволяє проведення перепланування та реконструкції з пробивкою та закладкою отворів у капітальних стінах (т. 1 а. с. 184-192).

Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи від 20 червня 2019 року № 176/19, складеного на виконання ухвали суду апеляційної інстанції про проведення повторної експертизи, первинними ідеальними частками користувачів земельної ділянки є наступні частки: ОСОБА_3 - 39/100 (78/200) частка площею 232 кв. м; ОСОБА_1 - 61/200 (1/2х61/100) частка площею 181,5 кв. м; ОСОБА_2 - 61/200 (1/2х61/100) частка площею 181,5 кв. м. Технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів встановити порядок користування земельною ділянкою за бажанням співвласників домоволодіння та відповідно до первинних ідеальних часток співвласників є. З урахуванням технічних норм, побажань співвласників відповідно до запропонованих 3-х варіантів розподілу домоволодіння додатковою експертизою від 15 березня 2017 року № 125-084/1 експертом було запропоновано 3 варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_6 , виходячи з фактичної площі земельної ділянки у 595 кв. м (т. 3 а. с. 187-199).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтями 358, 367 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (стаття 183 ЦК України).

Відповідно до статті 152 ЖК Української РСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно з статтею 30 ЗК України (у редакції 1990 року, чинні на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Відповідно до статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 ЗК України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, житловий будинок підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Такі ізольовані квартири повинні відповідати умовам, що передбачені будівельними нормами. У разі необхідності переобладнання та перепланування житлового будинку (для з`ясування питання втручання (або невтручання) в несучі конструкції та/або інженерні системи) до ухвалення рішення по справі сторонами повинні бути надані відповідні висновки.

При визначенні порядку користування земельною ділянкою суд має виходити із первісних часток співвласників у домоволодінні на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції у частині поділу житлового будинку вірно виходив з того, що визначений судом першої інстанції варіант поділу не враховує відсутність у позивача ОСОБА_1 приміщення для облаштування інженерних та санітарно-технічних комунікацій, яке буде поєднане з його частиною будинку внутрішнім проходом.

Приймаючи до уваги, що у відповідача ОСОБА_2 залишаються всі комунікації та її частка є більшою від частки позивача, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що доцільним та справедливим визначенням поділу житлового будинку за третім варіантом додаткової судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року № 125-084/1, який надає можливість позивачу облаштувати вищевказане приміщення, яке буде сполучатися з житловими приміщеннями внутрішнім проходом.

При цьому права відповідача ОСОБА_2 щодо необхідної площі кухні, виходячи зі СНіП 2.08.01-89 «Житлові будівлі», затверджених постановою Держбуду СРСР від 16 травня 1989 року № 78, які були чинні на час будівництва будинку та визначали таку площу у 5 кв. м, не порушуються.

До того ж за вказаним варіантом сума компенсації частки, що перевищує ідеальну частку є меншою.

При визначенні порядку користування земельною ділянкою суд апеляційної інстанції правильно виходив із первісних часток сторін та варіанту поділу будинку, усталеного порядку користування земельною ділянкою, який склався між сторонами впродовж багатьох років та визначив свій варіант порядку користування земельною ділянкою на основі першого та другого варіантів висновку експерта від 20 червня 2019 року зі зменшенням надання відповідачу ОСОБА_3 ділянки у тильній частині розміром 6,2 м х 3,1 м до 6,2 м х 1,7 м та виключенням надання позивачу ОСОБА_1 ділянки у фасадній частині розмірами 1,87 м х 4,64 м, оскільки надання цієї ділянки позивачу буде порушувати право відповідача ОСОБА_3 на належну інсоляцію його приміщення, тому що облаштування огорожі цієї ділянки перекриє вікно будівлі ОСОБА_3 . До того ж виділення цієї ділянки ОСОБА_1 позбавить вказаного відповідача воріт, які забезпечують доступ до обслуговування вигрібної ями. Надання відповідачу ОСОБА_3 входу та в`їзду через ворота зі сторони проїзду між АДРЕСА_3 цієї проблеми не вирішує.

Встановивши можливість поділу спірного житлового будинку та виходячи з висновків судової будівельно-земельно-технічної експертизи та технічного висновку про стан будівельних конструкцій житлового будинку, який дозволяє проведення перепланування та реконструкції з пробивкою та закладкою отворів у капітальних стінах, суд апеляційної інстанції, врахувавши первісні частки співвласників у домоволодінні на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову, а також усталений порядок користування земельною ділянкою, який склався між сторонами впродовж багатьох років, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовів, поділ житлового будинку за третім варіантом додаткової судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року № 125-084/1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою на основі першого та другого варіантів висновку експерта від 20 червня 2019 року.

Доводи касаційної скарги про те, що в житловому будинку є самовільно побудовані прибудови, є неприйнятними, оскільки у висновку додаткової судової будівельно-земельно-технічної експертизи враховані лише узаконені будівлі та надвірні побудови (а. с. 2-23 т. 2).

Інші доводи скарги про те, що всі інженерні мережі знаходяться у володінні та користуванні ОСОБА_1 , що завдає значних втрат ОСОБА_2 , при визначенні розміру компенсації не враховано відсоток зносу будівельних матеріалів, а також бажання сплати компенсації, висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Доводи скарги про те, що до участі у справі не було залучено власника земельної ділянки Миколаївську міську раду є безпідставними, оскільки встановлюючи порядок користування земельною ділянкою, суд лише визначає умови, на яких співвласники її використовуватимуть з метою забезпечення ефективної реалізації ними своїх прав щодо користування майном. Будь-яких питань, пов`язаних із розпорядженням земельною ділянкою чи з правом власності на неї, суд у такій справі не вирішує. Заявник помилково ототожнює поняття надання земельної ділянки у постійне користування, що відноситься до компетенції відповідного органу місцевого самоврядування, із визначенням порядку користування земельною ділянкою, право користування якою сторони набули раніше при переході до них права власності на розміщений на земельній ділянці житловий будинок.

Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловленим у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 635/4807/15-ц (провадження № 61-15121св18).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Наведене передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року зупинено виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року до закінчення касаційного провадження, слід поновити виконання цього судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Поновити виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2019 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук І. М. Фаловська