ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6700/19
Провадження № 2/210/134/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" березня 2021 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медакустика» про стягнення заробітної плати, моральної шкоди, компенсації за час затримки виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, витрат на правову допомогу, та повернення трудової книжки,-
В С Т А Н О В И В:
У відповідності до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться.
Відповідач ТОВ «Медакустіка» повідомлений про перебування в провадженні суду даної цивільної справи за юридичною адресою підприємства згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 . Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками повернулися до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Правом надання відзиву на позов не скористався.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач ОСОБА_1 стверджує, що вона працювала на ТОВ «Медакустика», у філії, яка знаходилась у місті Кривому Розі за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд.№33 (потім м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд.№22), накази про прийняття на роботу та звільнення з посади, трудову книжку суду не надано, оскільки зазначені документи знаходяться у роботодавця.
Станом на день розгляду справи ухвали суду від 27.11.2019 року та 22.05.2020 року не виконано, заходи процесуального примусу належних результатів не дали.
У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду (ч.10 ст.84 ЦПК України).
Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які витребувано ухвалою суду, суд розглядає справу на підставі доказів, наданих позивачем, та визнає факт перебування сторін у трудових відносинах з 16.11.2016 року (а.с.13).
З довідки про доходи та Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України ОСОБА_1 вбачається, що у ТОВ «Медакустика» (код 39394641) позивачу нараховано заробітну плату листопад 2016 року 750,00 грн., грудень 2016 року 1650,00 грн.., січень 2017 року 3205,00 грн., лютий 2017 року 3205,00 грн., березень 2017 року 3205,00 грн., квітень 2017 року 3205,00 грн., травень 2017 року 3205,00 грн., червень 2017 року 3206,00 грн., липень 2017 року 3210,00 грн., серпень 2017 року 3210,00 грн., вересень 2017 року 3210,00 грн., жовтень 2017 року 3215,00 грн., листопад 2017 року 3265,00 грн., грудень 2017 року 3265,00 грн., січень 2018 року 3750,00 грн., лютий 2018 року 3750,00 грн., березень 2018 року 3750,00 грн., квітень 2018 року 3750,00 грн., травень 2018 року 1704,55 грн., червень 2018 року 3750,00 грн., липень 2018 року 0,00 грн., серпень 2018 року 3750,00 грн., вересень 2018 року 3750,00 грн., жовтень 2018 року 3750,00 грн., листопад 2018 року 3824,00 грн., грудень 2018 року 3723,00 грн., січень 2019 року 4173,00 грн., лютий 2019 року 4173,00 грн., березень 2019 року 4173,00 грн., квітень 2019 року 4173,00 грн. (а.с.15,16).
Згідно з випискою про рух коштів по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період з 24.06.2016 року по 24.06.2019 року ОСОБА_1 отримувала заробітну плату у ТОВ «Медакустика» у 2018 році 16.01.2018 року - 1251,57 грн., 29.01.2018 1509,37 грн., 22.02.2018 року 1509,37 грн. (а.с.17). Інші надходження грошових коштів у рахунок заробітної плати за зазначений період відсутні.
Отже, з наведеного вище вбачається, що позивач ОСОБА_1 працювала у ТОВ «Медакустика» з 16.11.2016 року, останнє нарахування заробітної плати здійснено за квітень 2019 року (а.с.16), останню виплату заробітної плати здійснено 22.02.2018 року в сумі 1509,37 грн.(а.с.17), тобто з лютого 2018 року по квітень 2019 року заробітна плата позивачу не виплачувалася.
У зв`язку з порушенням вимог Кодексу законів про працю, позивач зверталася до органів, що здійснюють державний контроль у сфері законодавства про працю, господарської діяльності підприємств, правоохоронних органів.
Прокуратурою Одеської області 20.06.2019 року за вих.№19-р-19 звернення позивача ОСОБА_1 направлено для розгляду по суті та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства до Головного управління Державної праці в Одеській області (а.с.36).
Листами Головного управління держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці від 25.07.2019 року за вих.№15К0П-1016/0313-6931 та від 30.08.2019 року за вих.№15К0П-1138/0313-7885 позивача повідомлено, що фахівцем Головного управління здійснено повторну спробу проведення інспекційного відвідування Товариства, проте згідно з даними, отриманими в ході проведення заходів державного контролю встановлено, що Товариство не знаходиться за місцем реєстрації та за відомою адресою провадження господарської діяльності. Станом на теперішній час проведення заходу державного контролю Товариства не є можливим (а.с.28, 32).
Звернення позивача до директора ТОВ «Медакустика» від 19.01.2019 року щодо розгляду заяви про звільнення від 31.12.2018 року, виплати заробітної плати станом на 08.01.2019 року, компенсації за невикористані відпустки (а.с.43,44) залишилося без відповіді.
Разом із цим, з довідки про доходи та Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України вбачається, що ТОВ «Медакустика» здійснювалися нарахування позивачу заробітної плати у січні, лютому, березні та квітні 2019 року в сумі 4173,00 грн., але зазначені суми не враховувалися для нарахування пенсії та страхового стажу (а.с.15, 16).
Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Статтею 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці».
Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст.115 КЗпП України).
Нормами ст.47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.
Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.
Інформації щодо дати звільнення ОСОБА_1 з займаної посади у ТОВ «Медакустика», суми заборгованості по заробітній платі на день звільнення суду не надано, проте відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією роботодавця.
Оскільки, відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.51.1. ст.51, п. 176.2 ст.176 ПК України податковий агент зобов`язаний вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам, у тому числі податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування, отже відповідні звіти є підставою для визначення розміру середньої заробітної плати.
Крім того, відповідно до розділу V Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях за формою згідно з додатком 1 (ОК-5) або додатком 2 (ОК-7) до цього Положення, що також є належною підставою для визначення розміру середньої заробітної плати (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17).
При цьому, згідно п.3 розділу V Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування сформований програмним способом документ про інформацію з Реєстру застрахованих осіб включає обов`язкові атрибути - перевірочні коди (цифровий та QR) та засвідчується електронним цифровим підписом, що є аналогом електронної печатки Пенсійного фонду України.
Відтак, перевіряючи розрахунок позивача щодо суми заборгованості по заробітній платі, суд враховує Індивідуальні відомості Пенсійного фонду України.
Згідно з випискою про рух коштів по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період з 24.06.2016 року по 24.06.2019 року ОСОБА_1 отримала останню виплату заробітної плати 22.02.2018 року 1509,37 грн., однак у своїй позовній заяві посилається на те, що виплати заробітної плати припинено з травня 2018 року, тому суд здійснює розрахунок в межах заявлених позовних вимог.
Враховуючи наявну заяву про звільнення та відсутність нарахувань з 01.05.2019 року суд здійснює розрахунок заборгованості по заробітній платі по 30.04.2019 року.
Щодо позовних вимог про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати суд враховує наступне.
Компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІП та Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податку й обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації.
У справах, пов`язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв`язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що індексація заробітної плати провадиться в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року №663, котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення.
За приписами Закону України від 19 жовтня 2001 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання зобов`язані виплатити компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за
який виплачується доход, до уваги не береться).
Так, сумарний індекс інфляції визначається шляхом множення окремих індексів за окремі місяці.
Згідно з законодавством компенсації підлягає сума заборгованості після утримання податків і обов`язкових платежів в місяці заборгованості.
Відповідно до ст.167.1 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України).
Таким чином, розмір податків і обов`язкових платежів складає 19,5% (18% + 1,5% ), який застосовується до заборгованості по заробітній платі, яка виникла не раніше січня 2016 року.
Суд не погоджується з наведеним розрахунком позивача щодо компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки зазначений розрахунок було проведено, виходячи з сум заробітної плати без утримання з цієї суми передбачених законом податків і зборів. Крім того, суми заборгованості по заробітній платі не відповідають розміру, зазначеному у Індивідуальних відомостях Пенсійного фонду України.
Отже, компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати складає:
- травень 2018 року 131,72 грн. (1704,55-19,5% = 1372,17 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за травень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період червня 2018 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (100,0%*99,3%*100,0%*101,9%*101,7%*101,4%*100,8%*101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*99,7*100,7%*100,7%=109,6%- коефіцієнт індексації 9,6%);
- червень 2018 року 289,8 грн. (3750-19,5% = 3018,75 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за червень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період липня 2018 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (99,3%*100,0%*101,9%*101,7%*101,4%*100,8%*101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*99,7*100,7%*100,7%=109,6%- коефіцієнт індексації 9,6%);
- серпень 2018 року 310,93 грн.( 3750-19,5% = 3018,75 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за серпень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період вересня 2018 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (101,9%*101,7%*101,4%*100,8%*101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=110,3%-коефіцієнт індексації 10,3%));
- вересень 2018 року 250,56 грн.( 3750-19,5% = 3018,75 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вересень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період жовтня 2018 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (101,7%*101,4%*100,8%*101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=108,3% - коефіцієнт індексації 8,3%);
- жовтень 2018 року 196,21 грн. (3750-19,5% = 3018,75 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за жовтень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період листопада 2018 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (101,4%*100,8%*101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=106,5% - коефіцієнт індексації 6,5%);
- листопад 2018 року 153,91 грн. (3824-19,5% = 3078,32 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за листопад 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період грудня 2018 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (100,8%*101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=105,0% - коефіцієнт індексації 5,0%);
- грудень 2018 року 126,21 грн. (3824-19,5% = 3078,32 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за грудень 2018 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період січня 2019 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (101,0%*100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=104,0%- коефіцієнт індексації 4,1%);
- січень 2019 року 104,14 грн.( 4173-19,5% = 3359,26 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за січень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період лютого 2019 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (100,5%*100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=103,1%- коефіцієнт індексації 3,1%);
- лютий 2019 року 83,34 грн. (4173-19,5% = 3359,26 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за січень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період березня 2019 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (100,9%*101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=102,6% - коефіцієнт індексації 2,6%);
- березень 2019 року 57,10 грн.( 4173-19,5% = 3359,26 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за березень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період квітня 2019 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (101,0%*100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=101,7%- коефіцієнт індексації 1,7%);
- квітень 2019 року 23,51 грн. (4173-19,5% = 3359,26 грн. - (сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за квітень 2019 року (після утримання податків і обов`язкових платежів) * індекс інфляції за період травня 2019 року листопад 2019 року (звернення до суду з позовом) (100,7%*99,5%*99,4%*100,7%*100,7%=100,7 % - коефіцієнт індексації 0,7% ).
Загальна сума компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період травня 2018 року по квітень 2019 року становить 1727,43 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Судом звертається увага на той факт, що розрахунок розміру індексації невиплаченої суми заробітної плати позивачем під час звернення до суду проводився станом на листопад 2019 року, й тому, суд із дотриманням принципу диспозитивності, передбаченого ст.13 ЦПК України проводить розрахунок належним до виплати позивачу сум індексації своєчасно невиплаченої заробітної плати станом на листопад 2019 року.
Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку з 01 травня 2018 року до 01 листопада 2019 року.
Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Таким чином, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (тут і далі - в редакції чинній на день виникнення правовідносин).
Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок № 100), середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.
Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на час відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку №100).
Позивачем надано розрахунок середнього заробітку за період затримки розрахунку з 01 травня 2018 року до 01 листопада 2019 року 549 (кількість робочих днів) * середньоденна заробітна плата (9486,00/22 робочих дні=431,18 грн.)=236717,82 грн.
Суд не погоджується з розрахунком позивача з урахуванням наступного.
За положеннями абз.3 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку).
У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Так, відповідно до довідки про доходи та Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України заробітна плата ОСОБА_1 за березень 2019 року - 4173,00 грн. ; квітень 2019 року - 4173,00 грн.
Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» від 08.08.2018 № 78/0/206-18 кількість робочих днів за ці місяці становить 40 (20 робочих днів в березні 2019 року + 20 робочий день в квітні 2019 року).
Середньоденна заробітна плата позивача за два місяці складає 208,65 грн. = 8346 грн. (загальна сума доходу за 2 місяці) : 40 робочий день за ці місяці.
Кількість робочих днів за час затримки виплати у 2018 року (розрахованої за календарем п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день впродовж робочого тижня та зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів) 148 днів ( червень -20, липень -22, серпень -22, вересень 20, жовтень 22, листопад 22, грудень -20) та згідно з Листом Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» від 08.08.2018 № 78/0/206-18 становить 210 днів ( січень - 21, лютий 20, березень -20, квітень -21, травень 21, червень -20, липень -23, серпень -21, вересень 21, жовтень 22) (до моменту звернення до суду з позовною заявою). А всього кількість робочих днів затримки виплати заробітної плати складає 358 днів.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди позивачу, суд доходить до наступних висновків.
Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Позивач зазначає, що у зв`язку з невиплатою заробітної плати її позбавлено засобів до життя, враховуючи, що її чоловік ОСОБА_3 працював разом із нею у тому ж товаристві, також залишився без заробітної плати, через що вони опинилися у тяжкій скруті та постійних боргах, які дедалі збільшувалися.
Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги те, що йому були спричинені моральні страждання, враховує у своєму рішенні обґрунтування позивача спричиненої йому моральної шкоди.
При вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на його користь 5000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережила у зв`язку з діями відповідача.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача повернути трудову книжку з відміткою про звільнення за власним бажанням та видати копію наказу про звільнення.
Згідно з ч.1,2 ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.
Порядок ведення трудових книжок затверджено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року №58.
У п.2.3 Інструкції зазначено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
У п.2.4. цієї ж Інструкції вказано, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
П.4.1. передбачено, що при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.
Згідно з п.4.2, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.
Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася зі скаргами на дії відповідача, вживала заходи з метою повернення їй трудової книжки. За таких обставин, суд доходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повернути їй трудову книжку та внести відповідні записи на підставі заяви позивача про звільнення за власним бажанням.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість.
Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставкою судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру є 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1921,00грн.
Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
В пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено - випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
В пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
Таким чином, враховуючи мінімальну ставку судового збору на день звернення позивача до суду 768,40 грн. та кількості позовних вимог з відповідача в дохід держави слід стягнути 3842,00грн. (768,40*5=3842,00).
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Керуючись ст.ст.47, 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 430 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медакустика» про стягнення заробітної плати задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медакустика», на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок ).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медакустика» на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку виплати заробітної плати, у період з 01.05.2018 року - по 01.11.2019 рік, у розмірі 1727,43 гривень (одна тисяча сімсот двадцять сім гривень 43 копійки).
Зобов`язати відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Медакустика» повернути ОСОБА_1 трудову книжку з відміткою про звільнення за власним бажанням та видати копію наказу про таке звільнення.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медакустика» в дохід держави судовий збір у розмірі 3842,00 гривень (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок).
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Медакустика», , місцезнаходження юридичної особи: 04655, м. Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок №8А, квартира №12.

Суддя: Н. Ю. Вікторович