Справа № 446/189/21
УХВАЛА

04.03.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

представника позивачів ОСОБА_1 ;

представника відповідача Квасніцький О.В.;

третіх осіб ОСОБА_2 ;

ОСОБА_3 ;

ОСОБА_4 ;

ОСОБА_5 ;

ОСОБА_6 ;

ОСОБА_7 ;

ОСОБА_8 ;

ОСОБА_9 ;

ОСОБА_10 ;

ОСОБА_11 ;

ОСОБА_12 ;

ОСОБА_13 ;

ОСОБА_14 ;

ОСОБА_15 ;

ОСОБА_16 ;

ОСОБА_17 ;

при розгляді у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільної справи за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 до Колективного сільськогосподарського підприємства «СВСГ «Кам`янка», Дернівської сільської рада Кам`янка-Бузького району Львівської області та Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_9 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_10 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_45 , ОСОБА_16 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_17 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про скасування рішень Дернівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №931 від 21.07.2020, №997 від 09.10.2020, №998 від 09.10.2020, №999 від 09.10.2020, №1019 від 22.10.2020, №1020 від 22.10.2020, №1021 від 22.10.2020.

Вважає, що такий спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки такі рішення є індивідуально-правовими актами прийнятими органом місцевого самоврядування, як суб`єктом владних повноважень на виконання владно управлінських функцій. Вказує, що у даному випадку не має спору про право, оскільки оскаржувані рішення не надають можливості будь-якій особі оформити право власності чи право користування земельними ділянками, тобто такі рішення породжують прав громадян на землю, а надають можливість вчинення дій виключно по виготовленні проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, якій у майбутньому повинен бути повторно погоджений через рішення сесії органу місцевого самоврядування.

На підтвердження такої позиції посилається на судову практику, яка склалась у відповідній категорії справ Верховного Суду.

Оцінивши такі доводи, суд дійшов висновку, що даний спір у відповідній частині не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

А відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Так предметом даного позову є: 1. Рішення зборів співвласників майнових паїв колишнього СВСГ «Кам`янка» від 11.02.2017 оформлене протоколом №7; 2. Рішення Дернівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №931 від 21.07.2020, №997 від 09.10.2020, №998 від 09.10.2020, №999 від 09.10.2020, №1019 від 22.10.2020, №1020 від 22.10.2020, №1021 від 22.10.2020 якими надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок; 3. Рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 22.12.2020 №20 в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок ОСОБА_22 та ОСОБА_5 .

Підставою даного позову є те, що позивачам на підставі майнових паїв було виділено в натурі сад, однак в подальшому таке рішення було скасовано зборами власників майнових паїв, а згодом земельною ділянкою, де цей сад розташований, розпорядився орган місцевого самоврядування шляхом прийняття рішень про надання дозволу та затвердження проекту із землеустрою та передання у власність.

Характер спірних правовідносин у даній справі свідчить, що даний спір містить ознаки приватноправового спору, оскільки по-перше, він обумовлений загрозою порушення права чи інтересу приватного (права на сад), а по-друге, він містить вимоги про скасування рішення, яким відповідачам вже передано у власність земельні ділянки, тобто спір стосується права власності фізичних осіб на земельну ділянку.

Так, у даному випадку визначальним є порушення, на думку позивачів, їх майнового інтересу, а саме права на сад, який виділено їм в натурі в рахунок майнових паїв, що свідчить про приватноправовий характер спору. І сам факт порушення такого приватного права рішенням суб`єкта владних повноважень не відносить цей спір до адміністративної юстиції.

А наявність інших позовних вимог, які стосуються скасування рішення зборів співвласників колишнього сільськогосподарського підприємства та скасування рішення про передачу у власність земельних ділянок фізичним особам, вказує на наявність загального майнового характеру спору, так званого спору про право цивільне.

При таки майнових вимогах, суд не може закрити провадження у справі в частині вимог, на які вказує третя особа, оскільки такі вимоги заявлені разом, в межах одного спору.

Як вказано у ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Тобто, в даному випадку є неможливим окремий розгляд у адміністративному суді справи в частині вимог, що стосується рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а у суді загальної юрисдикції вимог про визнання недійсним рішення, яким передано земельну ділянку у приватну власність.

За таких обставин, провадження у даній справі не може бути закрито, а справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Посилання заявника на Постанову Великої палати Верховного Суду від 30.01.2020 №806/352/16 не може бути визнано як релевантний правовий висновок, оскільки у цій справі предметом оскарження є виключно питання відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тоді як у даному випадку позивачі не оскаржують відмову у наданні такого дозволу, а оскаржують надання такого дозволу іншим особам на земельну ділянку, де розміщено виділений їм сад.

Водночас, у Постанові Великої палати Верховного Суду від 04.03.2020 №440/1895/19 було розглянуто питання віднесення до адміністративної юстиції спору де предметом оскарження була відмова в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки в розмірах середньої частки (паю) у власність, і де суд не відніс цей спір до публічно-правового. Зокрема зазначив що, хоч спірні відносини стосуються оскарження відмови державного органу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте в основі спору лежить питання щодо прийняття рішення про приватизацію землі державного підприємства, про що зазначає і сам позивач. Викладене дає підстави для висновку, що оскільки вимоги позивача стосуються приватизації державного майна і цей спір не є публічно-правовим.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3 щодо необхідності закриття провадження у справі є безпідставними та не можуть бути задоволені судом.

Керуючись ст. ст. 19, 255, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Котормус