Номер справи 237/3795/20
Номер провадження 2/237/278/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.02.21 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Махно Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 та від спільного подружнього життя в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами по справі не склалось та рішенням суду від 16 березня 2017 року шлюб було розірвано. Рішенням суду від 03 жовтня 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від заробітку відповідача. Відповідач аліменти на утримання доньки з дати зобов`язання 06.09.2016 року та до теперішнього часу не сплачує, наявна заборгованість зі сплати аліментів станом на вересень 2020 року у розмірі 94670,14 грн. 07 липня 2017 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 та з липня 2017 року вони проживають разом. На теперішній час позивач разом зі своїм чоловіком та донькою проживають у належній матері чоловіка квартирі в м. Авдіївка. Відповідач після фактичного припинення подружніх відносин у жовтні 2016 року повернувся проживати до належного його матері житлового будинку в с. Новоселидівка Мар`їнського району. З часу припинення спільного проживання, а саме з травня 2016 року, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3 , повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, задоволення матеріальних та духовних потреб дитини, з цього часу жодного інтересу до дитини не проявляє. Відповідач жодного разу не виявив бажання поспілкуватись з дитиною. Об`єктивні причини, які б перешкоджали відповідачу виконувати батьківські обов`язки або хоча б спілкуватись з донькою, відсутні. Вихованням дитини займається лише позивач, батько дитини у дитячий садок не з`являється.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позбавити відповідача батьківських прав з підстав, що наведені у позовній заяві. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Станом на 16 лютого 2021 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_4 до Мар`їнського районного суду Донецької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи за правилами загального позовного провадження був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, кожен окремо та у сукупності, судом встановлено наступне.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29 червня 2013 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Рішенням суду від 16 березня 2017 року вказаний шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано.

Як вбачається з копії виконавчого листа від 03 жовтня 2016 року судом було видано виконавчий документ по провадженню 2/190/636/16 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку починаючи з 06.09.2016 року.

З копії довідки Мар`їнського РВ ДВС від 11.08.2020 року за № 60375125/7/20 встановлено, що ОСОБА_2 не отримувала аліментів від ОСОБА_4 по виконавчому листу 2/190/636/16 про стягнення аліментів на утримання доньки.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 94670,14 грн. та підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця.

Як вбачається з копії характеристики виданої сімейним лікарем ОСОБА_10 відносно ОСОБА_3 догляд за дитиною , її виховання та здійснення щеплень проводила її мати. Батька ОСОБА_4 лікар ніколи не бачила, на прийомі у неї ніколи не був, вихованням дитини ніколи не займався.

Як вбачається з копії характеристики виданої дошкільним навчальним закладом «Теремок» ОСОБА_3 відвідує вказаний дошкільний начальний заклад, мати цікавиться успіхами та досягненнями дитини у дитячому садочку, батько за цей час у дитячий садок не з`являвся.

З акту обстеження умов проживання від 23.09.2020 року судом встановлено, що працівниками ССД було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в ході обстеження встановлено задовільність умов проживання потребам дитини, дитина має окрему кімнату, місце для сну, одяг за сезоном, іграшки та їжу.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб 07 липня 2017 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 .

Копіями довідок № 1774 та 1775 підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

В силу положень ч. 4 та 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області від 05 жовтня 2020 року за № 0730/01-15 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов`язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини.

Згідно пункту 15 цієї постанови позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. No789-ХІІ) та ч.ч.7 та 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Оцінюючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що відповідачем не подано суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач здійснював належним чином свої батьківські обов`язки, турбувався про фізичний та духовний розвиток дитини.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухиляння відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відтак, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, батько, мати позбавлені батьківських прав, маю право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України).

На виконання приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі: 840 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 180-183, 243-244 СК України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Курахове Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, громадянки України (актовий запис про народження № 151 від 18.02.2018 року складений Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області)

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Я.Ю. Кучко