Справа № 301/27/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іршавського районного суду від 04 лютого 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 01.10.2013 року в сумі 39238,49 грн.

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 04.02.2021 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.10.2013 року у сумі 32390 грн. та 2102 грн. судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгідним із вказаним рішенням, подав заяву про перегляд заочного рішення суду 22.02.2021 року (згідно штампу на описі вкладення у цінний лист). Копію рішення ОСОБА_1 отримав 09.02.2021 року.

Заяву мотивовано тим, що ухвалюючи заочне рішення суд виходив з того, що відповідач був належно повідомлений про дату судового засідання та не надав відзиву на позов. Але відповідач подав відзив на позов із письмовими додатками та клопотаннями 02.02.2021 року, тобто у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк 15 днів, яка разом з копією позовної заяви з додатками була ним отримана 20.01.2021 року. Тобто ухвалене заочне рішення не відповідає приписам матеріального та процесуального права, оскільки відповідачем не порушено строк надання відзиву на позов. Відповідач повністю заперечує факт вчинення із позивачем правочину, ставить під сумнів справжність особистого підпусу на доказах позивача, а в матеріалах справи відсутні докази на пітвердження боргових зобов`язань відповідача перед банком. Позивач у позовній заяві навіть не підтвердив виконання зобов`язання щодо надання кредиту.

Просив скасувати заочне рішення Іршавського районного суду від 04.02.2021 року, а справу призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив (а.с.137).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив (а.с.136).

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України розгляд заяви про перегляд заочного рішення проведено у відсутності сторін.

Перевіривши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та матеріали справи, суд приходить до наступного.

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 01.10.2013 року в сумі 39238,49 грн.

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 04.02.2021 року частково задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк»; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.10.2013 року у сумі 32390 грн. та 2102 грн. судових витрат (а.с.96-100).

26 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, яку мотивовано тим, що судом помилково зазначено в рішенні суду про те, що відповідач був належно повідомлений про дату судового засідання та не надав відзиву на позов, оскільки відповідач подав відзив на позов із письмовими додатками та клопотаннями 02.02.2021 року, тобто у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк 15 днів, яка разом з копією позовної заяви з додатками була ним отримана 20.01.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.128 ч.5, ч.7 та ч.8 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно; судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Так, у позовній заяві адресою відповідача зазначено АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи наявний лист Білківської сільської ради від 15.01.2021 року №06-02/28 (а.с.92), відповідно до якого ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, ухвалою Іршавського районного суду від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04.02.2021 року (а.с.85-86). Вказаною ухвалою роз`яснено відповідачу про його право подати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повістка про виклик до суду разом з копією ухвали та копією позовної заяви з додатками направлялися ОСОБА_1 за його адресою реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 87, 90).

Дане поштове відправлення було вручено за належністю 16.01.2021 року і до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21.01.2021 року (а.с.94).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 мав право подати відзив на позов у строк з 16.01.2021 року по 01.02.2021 року включно.

Разом з тим, відзив на позов було подано на пошту 02 лютого 2021 року, що підтверджується штампом Укрпошти на описі вкладення у цінний лист (а.с.103), а до суду подані відповідачем документи надійшли лише 05.02.2021 року (штамп вхідної кореспонденції суду) (а.с.104), тобто на наступний день після розгляду справи.

Таким чином, посилання відповідача про те, що копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками ним отримано лише 20.01.2021 року, а відповідно ним було своєчасно подано відзив на позов, спростовується матеріалами справи.

Жодних заяв про перенесення слухання справи, розгляд справи без участі відповідача, відзив на позов відповідачем у визначений судом строк подано не було.

Крім того, у поданій заяві відсутнє обґрунтування неявки відповідача у судове засідання на 04.02.2021 року, не вказані причини його неявки, а також відсутні посилання на докази щодо поважності неявки.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 був належним чином і своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що був призначений на 04.02.2021 року на 09.30 годин, та про наявність даної судової справи. Докази на підтвердження неможливості явки відповідача для розгляду справи у вказане судове засідання, неможливості подати клопотання про перенесення слухання справи, як і докази неможливості подачі відзиву на позовну заяву у матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 12, 13 ЦПК України).

Так, відповідач ОСОБА_1 як на підставу скасування заочного рішення суду також посилається на те, що він не вчиняв із АТ КБ «ПриватБанк» правочину, ставить під сумнів справжність особистого підпису на доказах позивача, а в матеріалах справи відсутні докази на пітвердження боргових зобов`язань відповідача перед банком.

Проте доказів підробки власного підпису на наданих банком письмових доказах, а також інших доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, суду не надав і жодним чином не підтвердив.

Таким чином, відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач був обізнаний про наявність в провадженні суду справи про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, однак, у судове засіданне не з`явився без поважних причин та не підтвердив поважність своєї неявки, у наданий судом строк відзиву на позов не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи, крім того, в заяві про перегляд заочного рішення відповідач не навів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, докази на підтвердження відсутності укладеного кредитного договору між ним та АТ КБ «ПриватБанк», а також докази про відсутність у нього кредитного боргу, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іршавського районного суду від 04 лютого 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 15 березня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських