Провадження № 2/311/34/2021
Справа № 311/2032/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Рекуненко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку, та у пред`явленому позові ОСОБА_1 просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , на її користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та постійного проживання: АДРЕСА_3 -на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, - аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, починаючи стягнення з дня досягнення дочкою повноліття, з 16.04.2020 року і до закінчення нею навчання, до 30.06.2021 року; 2) судові витрати по сплаті судового збору та розгляд в суді позовної заяви про стягнення аліментів стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 червня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в описовій частині цієї ухвали (а.с.7).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - визнано неподаною та повернуто позивачеві (а.с.10).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2020 року скасовано, матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.43-47).

26 листопада 2020 року з Запорізького апеляційного суду до Василівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали цивільної справи № 311/2032/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2020 року, цивільна справа №311/2032/20 (провадження №2/311/34/2021) розподілена судді Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В.

03 грудня 2020 року на запит Василівського районного суду Запорізької області від 30.11.2020 року судом отримані відомості від реєстратора Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , та з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2020 року відкрито провадження у справі № 311/2032/20 та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.62).

11 січня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник відповідача - адвокат Лисенко І.Ю., в редакції від 22.12.2020 року (а.с..66-68).

13 січня 2021 року на адресу суду електронною поштою надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій вона просить цивільну справу за її позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, залишити без розгляду. Дану заяву просить розглянути без її присутності (а.с.79).

В призначене судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, проте на адресу суду електронною поштою позивачкою ОСОБА_1 раніше було подано письмову заяву, в якій вона просила залишити без розгляду заявлені нею позовні вимоги до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та дану заяву просила розглянути у її відсутність та задовольнити заяву за викладеними у ній підставами (а.с.79).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник в особі адвоката Лисенко І.Ю, не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, проте представником відповідача адвокатом Лисенко І.Ю., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , подано до суду 13.01.2021 року клопотання, в якому просить: визнати дії ОСОБА_1 в частині подання позовної заяви до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку як зловживання процесуальними правами та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень, згідно доданих до відзиву квитанцій до прибуткового касового ордеру за № 0087 від 15.12.2020 року, № 0088 від 16.12.2020 року, № 0089 від 21.12.2020 року, № 0090 від 22.12.2020 року, № 0091 від 22.12.2020 року, а також Акту приймання виконаних робіт від 22.12.2020 року за Договором про надання правничої допомоги від 15.12.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Лисенко І.Ю. В обґрунтування поданого клопотання, посилаючись на положення ст.44, ч.3 ст.137, ч.5 ст.142 ЦПК України, відповідач вважає, що дії позивачки ОСОБА_1 щодо пред`явлення нею даного позову є необґрунтованими, так як 22.06.2020 року, пред`являючи позов до суду, позивачці ОСОБА_1 було відомо про перебування в провадженні Василівського районного суду цивільної справи про оспорювання батьківства. Крім того, в квітні 2020 року судом призначена судова молекулярно-генетична експертиза, для проведення якої позивачка повідомлялась. Крім того, відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 10.11.2020 року матеріали за позовом ОСОБА_1 були повернуті до суду першої інстанції для продовження розгляду та 26.11.2020 року до Василівського районного суду надійшли матеріали даної цивільної справи з Запорізького апеляційного суду, при цьому на цей час вже була розглянута цивільна справа про оспорювання батьківства. Таким чином, позивачці ОСОБА_2 у листопаді 2020 року було достовірно відомо про рішення Василівського районного суду від 11.11.2020 року, але, незважаючи на дане рішення, ОСОБА_1 створила спір, який має очевидно штучний характер. Подане клопотання представник відповідача ОСОБА_3 просить розглянути без її участі та без участі відповідача ОСОБА_2 та задовольнити клопотання за наведеними у ньому підставами (а.с.80).

Суд, на підставі ст.ст.223, 247, ч.4 ст.270 ЦПК України, вважає за можливе розглянути заяви сторін за відсутності вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вирішуючи питання за заявою позивача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду, суд приходить до наступного.

В провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 311/2032/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оглянувши матеріали цивільної справи № 311/2032/20 (провадження № 2/311/34/2021), дослідивши подану до суду письмову заяву позивачки ОСОБА_1 та підстави на її обґрунтування, суд вважає необхідним подану позивачкою заяву про залишення позову без розгляду - задовольнити та раніше заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку залишити без розгляду, відповідно до положень п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, за заявою позивачки ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю вищенаведених правових підстав для залишення позову без розгляду.

Крім того, на даний час відповідач ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лисенко І.Ю., порушує перед судом питання про відшкодування в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лисенко І.Ю., про визнання дій позивача ОСОБА_1 як зловживання процесуальними правами та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши у повному обсязі матеріали справи № 311/2032/20, суд приходить до наступного висновку.

22 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - визнано неподаною та повернуто позивачеві (а.с.10).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2020 року скасовано, матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.43-47).

11 листопада 2020 року Василівським районним судом Запорізької області ухвалено рішення по цивільній справі № 311/3548/19, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, задоволений. Виключено з актового запису № 60, складеного 03 травня 2002 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відомості про ОСОБА_2 , громадянина України, як батька. Дане судове рішення набрало законної сили 17.12.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.70-71).

26 листопада 2020 року з Запорізького апеляційного суду до Василівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали цивільної справи № 311/2032/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2020 року відкрито провадження у справі № 311/2032/20 та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.62).

13 січня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лисенко І.Ю. звернулася до суду з клопотанням в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України про стягнення з позивача понесених відповідачем ОСОБА_2 судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., на підтвердження чого представником надано ордер, Акт виконаних робіт, відповідні квитанції, які містяться в матеріалах справи (а.с.72,73,74).

Так, як вбачається з ордеру серії ЗП № 125231 від 22.12.2020 року, представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 здійснює адвокат Лисенко І.Ю., оригінал ордеру є в матеріалах справи (а.с.75).

Згідно Акту виконаних робіт від 22.12.2020 року відповідачем ОСОБА_2 сплачено адвокату Лисенко І.Ю. послуги за надання правничої допомоги в загальній сумі 8000,00 грн., які складаються з: консультації (300,00 гривень), ознайомлення з матеріалами справи, та документами, а також підготовка нормативного обґрунтування позовних вимог (1200 гривень), складання відзиву на позовну заяву (2000,00 гривень), відправлення відзиву учасникам справи засобами поштового зв`язку (600,000 гривень), надання правничої допомоги в суді першої інстанції по цивільній справі № 311/2032/20 (3900,00 гривень), (а.с.72), що також підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру за № 0087 від 15.12.2020 року, № 0088 від 16.12.2020 року, № 0089 від 21.12.2020 року, № 0090 від 22.12.2020 року, № 0091 від 22.12.2020 року, оригінали яких містяться в матеріалах справи (а.с.73,74).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно позиції Верховного суду, яка викладена в Постанові від 18.12.2019 року за № 741/1681/17, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Відтак, в порядку, визначеному ч.5 ст.142 ЦПК України, можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Поряд з цим ЦПК України не визначено, що необхідно розуміти під необґрунтованими діями позивача.

Питання зловживання правами регламентуються положеннями ст.44 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Таким чином, саме по собі звернення позивача ОСОБА_1 з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивачки, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Оцінюючи подане представником відповідача клопотання про стягнення з позивачки на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу на предмет мотивованості та обґрунтованості клопотання, а також відповідності вищенаведеним положенням чинного законодавства, суд вважає, що пред`являючи до суду позов, позивачка ОСОБА_1 вважала, що її права порушено, а тому з метою їх захисту звернулась до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що залишення в подальшому позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, а відтак не може бути підставою для визнання дій позивача ОСОБА_1 необґрунтованими, у розумінні вимог ч.9 ст.141 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. На цій стадії судового процесу суд не встановлює обґрунтованості чи необґрунтованості позовної заяви, не встановлює фактичні обставини, не досліджує надані докази та не надає доводам сторін відповідної оцінки, оскільки не розглядає спір по суті. Тобто, вирішення питання обґрунтованості чи безпідставності та доведеності заявлених позовних вимог входить до виключних повноважень суду, який має зробити висновки за результатами розгляду цивільної справи по суті.

За таких обставин суд не вбачає підстав для компенсації за рахунок позивача понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлене представником відповідача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.55, 124 Конституції України, та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 44, 133-142, п.5 ч.1 ст.257, 258-261, 268, 272, 352, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у частці від заробітку - залишити без розгляду за заявою позивача.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лисенко І.Ю. про визнання дій позивача ОСОБА_1 в частині подання позову, як зловживання процесуальними правами та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

У відповідності до п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Василівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Повний текст ухвали складено 17 березня 2021 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО