Справа № 450/4232/20 Провадження № 2-с/450/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №450/4232/20 від 22 січня 2021 року, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області за заявою ТОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі 16 519, 72 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з заявою про скасування судового наказу, в якій просить: скасувати судовий наказ №450/4232/20 від 22 січня 2021 року, виданий Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованості за житлово комунальні послуги в сумі 16 519 гривень 72 копійки.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Пустомитівським районним судом Львівської області 22 січня 2021 року видано судовий наказ у справі №450/4232/20, 2-н/450/617/20 за заявою ТОВ «Львівгаз збут» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки стягувачем заявлено необґрунтовані вимоги. Так, стягувачем невірно визначено боржника, оскільки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, послугами ТОВ «Львівгаз збут» не користується; договір між ним та ТОВ «Львівгаз збут» відсутній.

Вивчивши матеріали справи, заяву про скасування судового наказу та додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного.

22 січня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області, на підставі заяви ТОВ «Львівгаз збут», видано судовий наказ №450/4232/20, 2-н/450/617/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Львівгаз збут» 16 519 гривень 72 копійки заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Як вбачається з наданих в суд копій платіжних доручень, оплату вартості послуг сплачує ОСОБА_2 . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 26.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , однак він в даному будинку не проживає з 01.05.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, суд при розгляді справи керується верховенством права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, право на справедливий суд вважається дотриманим, коли компетентним судом дотримано всіх процесуальних гарантій.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.170 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу заявнику відсутні.

При цьому, з заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу вбачається спір про право, оскільки заявник в повному обсязі заперечує проти вимог стягувача, який може бути вирішений судом лише в разі звернення ТОВ «Львівгаз збут» до боржників з відповідним позовом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що наказне провадження є безспірним, тобто задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, при цьому закон не зобов`язує суд перевіряти наявні матеріали справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може надати суду, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (заява № 22750/02 параграф 42), судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Згідно частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.164, 170, 171, 260, 261 Цивільного процесуального Кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №450/4232/20, 2-н/450/617/20 від 22 січня 2021 року, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області за заявою ТОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати судовий наказ №450/4232/20, 2-н/450/617/20 від 22 січня 2021 року, виданий Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Львівгаз збут» заборгованості за житлово комунальні послуги в сумі 16 519 гривень 72 копійки.

Роз`яснити стягувану ТОВ «Львівгаз збут», що він має право звернутися до суду з вимогами, зазначеними у заяві про видачу судового наказу, в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному Цивільним процесуальним Кодесом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяД. А. Кукса