КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/395/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9893/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді П'ятничук І.В., по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що відповідно до укладеної Анкети - заяви та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 25 вересня 2019 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказував, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в розмірі, встановленому договором.

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 14 грудня 2020 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 21475,30 грн., з яких: 17894,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3581,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Врахувавши вищевказане, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 21 475,30 грн., з яких 17 894,18 грн. заборгованість за тілом кредиту та 3 581,12 грн. заборгованість за відсотками, за кредитним договором №б/н від 25 вересня 2019 року та судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. (а.с. 1-7).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 вересня 2019 року в сумі 17894 (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто чотири ) грн. 18 коп. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 59-61).

Не погодившись з рішенням районного суду, 20 травня 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення просила його скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін (а.с. 66-82, 89-95).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази про справі, оскільки суд не звернув уваги на те, що відповідач, підписала довідку про умови кредитування, зокрема якою і визначено процентну ставку за користування кредитними грошима. Так, довідкою визначено 0,01% за межами пільгового періоду, відсотків річних - Універсальна - 43.2 % (3.6% на місяць, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4%), Універсальна Голд - 42% (3.5% на місяць), процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84%. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернула, районний суд не мав підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

ОСОБА_1 не скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 12).

За змістом анкети-заяви відповідач погодилася, що вищевказана анкета-заява, разом з пам`яткою клієнта, «Умовами та Правилами надавання банківських послуг», а також «Тарифами» становить договір про надання банківських послуг.

До Анкети-заяви додана довідка, що відповідачка отримала платіжну (кредитну) картку - НОМЕР_1 , строк дії цієї картки до 08/23 та який рахунок відкривається на ім`я відповідача (а.с. 10-11).

Також позивачем додана Довідка про умови кредитування від 25 вересня 2019 року, яка підписана відповідачкою ОСОБА_1 за замістом якої відповідачка надала згоду на надання кредитних коштів на наступних умовах: 0,01% процентна ставка у пільговий період, відсотків річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних - Універсальна - 43.2 % (3.6% на місяць, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4%); Універсальна Голд - 42% (3.5% на місяць), процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84%.) (а.с. 13-16).

До позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» долучив розрахунок заборгованості за договором №б/н від 25 вересня 2019 року, укладеного між Банком та клієнтом ОСОБА_1 , за якими станом на 14 грудня 2020 року утворилася заборгованість в сумі 21475,30 грн., з яких: 17894,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3581,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 8-9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути проценти за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилався на Анкету-заяву та підписану сторонами довідку про умови кредитування від 25 вересня 2019 року.

При цьому, суд першої інстанції, задовольняючи позов лише в частині стягнення з відповідача тіла кредиту, не звернув уваги на вищевказані докази те, що вищевказаними Анкетою-заявою від 25 вересня 2019 року та доданою до неї довідкою, яка 25 вересня 2019 року підписана позичальником ОСОБА_1 , передбачено сплату відсотків в розмірі 3.6% на місяць та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4% річнихна суму залишку заборгованості по кредиту.

З огляду на наведене, вимоги Банку про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 3 581,12 грн. підлягають задоволенню.

Посилання районного суду на анкету-заяву від 16 листопада 2012 року із висновком, що така не містить підпис позичальника та визначеної сторонами процентної ставки суперечить наявним у справі доказам, тому, апеляційний суд визнав такий висновок помилковим та відхилив

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Рішення районного суду про стягнення в примусовому порядку з боржника на користь Банку суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 17 894, 18 грн. сторони не оскаржували, тому з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції в цій частині не перевіряв законність рішення районного суду.

На підставі вищевказаних вимог законодавства, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні позову про стягнення з відповідача процентів.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути пропорційно до частини задоволених вимог (100 %) 2270 грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 3405 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, сплата якого Банком підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 45, 75).

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () - 3 581 (три тисячі п`ятсот вісімдесят одна) грн. 12 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом за договором № б/н від 25 вересня 2019 року.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () судового збору за розгляд справи районним судом, збільшивши його розмір з 2102 грн. 00 коп. до 2270 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () 3405 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова