СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/198/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Нургалієва Рустама Маратовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Іско», Спільного Українсько-В`єтнамського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Ком`юн -Трейд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний квартал» про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації, припинення права власності та про визнання майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В обгрунтування посилалася на те, що оскільки предметом позову є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або взагалі зробити неможливим поновлення порушених прав позивача, як інвестора, який виконав свої зобов`язання за договором від 23.02.20-15 № ПК /2/20/252 купівлі-продажу майнових прав. Всупереч вказаним положенням законодавства право власності на квартиру було зареєстроване на ОСОБА_2 , яка в будь-який час може її відчужити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно п.1, 2ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що невжиття забезпечення позову у вказаній справі може порушити майнові права та інтереси позивача до ухвалення судом рішення, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Реєстраційне бюро», Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Нургалієва Рустама Маратовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Іско», Спільного Українсько-В`єтнамського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Ком`юн -Трейд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний квартал» про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації, припинення права власності та про визнання майнових прав,

- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко