Провадження № 2/643/413/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Наумкіна О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Кундіус Г.В., представника відповідача адвоката Содоль А.М., розглянувши у підготовчому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної адміністрації в м. Києві, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у особи, яка незаконно його утримує відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

19.01.202021 року від представника відповідача - адвоката Содоль А.М. надійшло клопотання, в якому він просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 645/5180/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, яка перебуває на розгляді у Фрунзенському районному у суді м. Харкова.

В обґрунтування клопотання зазначено, що предметом розгляду вищевказаної справи є визначення місця проживання дитини. Дитина вже півтора року проживає разом з батьком. Враховуючи наведене, розгляд справи про відібрання дитини не можливий до вирішення спірного питання про визначення місця проживання дитини.

Представник відповідача адвокат Содоль А.М. в судовому засіданні 02.03.2021 року заявлене клопотання про зупинення провадження справі та викладені в ньому доводи підтримав в повному обсязі.

Представника позивача адвокат Кундіус Г.В. та позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання про зупинення провадження по справі, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для зупинення провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ст. 2, 11 ЦПК України, однією із засад цивільного судочинства є пропорційність.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Визначаючи наявність підстав, передбачених ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року в справі № 6-1957цс16, в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року по справі № 362/2772/17.

Особою, яка заявила клопотання про зупинення провадження у справі, всупереч вимог ст. 12, 13, 81, не доведено неможливість в даній справі на підставі наявних доказів встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, вирішення питання про визначення місця проживання дитини на підставі майбутнього рішення суду в іншій справі, не повинно, на переконання суду, впливати на право позивача на вирішення її позову про відібрання дитини від відповідача протягом розумного строку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення цивільної справи № 645/5180/19, а зупинення провадження у даній справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд даної справи протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про витребування з органу опіки та піклування висновку щодо розв`язання спору.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали клопотання і викладені в ньому доводи.

Представник відповідача адвокат Содоль А.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. В обґрунтування зазначив, що вказаний висновок готується за місцем фактично проживання дитини в м. Києві.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як вбачається з положень ЦПК України, клопотання про витребування доказів повинно відповідати як загальним вимогам до форми та змісту клопотання, визначеним ст. 183 ЦПК України, так і вимогам ст. 84 ЦПК України.

Так, згідно п. 7 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинна містити в тому числі інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів судом повинні бути зазначені в тому числі вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вимог ст. 12, 13, 81, 84 ЦПК України позивачем к клопотанні не зазначені вжиті нею заходи для отримання цього письмового висновку самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання вказаного письмового висновку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання позивача в частині витребування доказів не відповідає вимогам ч. 1 ст. 183 ЦПК України, в зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України повертає клопотання заявнику без розгляду.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена права повторно заявити клопотання про витребування доказів, а також що обов`язок подання вказаного письмового висновку покладений на третю особу приписами чинного законодавства України.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 183, 251, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача адвоката Содоль Андрія Миколайовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної адміністрації в м. Києві, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання - відмовити.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування з органу опіки та піклування Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради висновку повернути ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов