233 № 233/2112/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
23 липня 2021 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.
секретаря Теліціної О.О.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд зі згоди представника позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Представник третьої особи Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
З`ясуваши позицію представника позивачки та представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 05 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (рахунок) № 2191/4611АСLАРТ6, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, якого остання отримала від банку кредит у розмірі 9440 грн 00коп зі строком повернення 03 червня 2016 року та сплатою процентів за користування кредитом за відсотковою ставкою 15 % річних (а.с.12-13).
19 березня 2014 року позивачка по справі змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 (а.с.11)
На підтвердження виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів за кредитним договором № 2191/4611АСLАРТ6 від 05 червня 2013 року позивачка по справі ОСОБА_1 надала копії квитаній № 1253595 від 06 вересня 2013 року на суму 1300 гривень 00 копійок, № 195 від 20 грудня 2013 року на суму 560 гривень, № 1800366 від 21 листопада 2013 на суму 560 гривень 00 копійок, № 149 від 17 лютого 2014 року на сумму 900 гривень 00 копійок, № 234 від 17 березня 2014 року на суму 780 гривень 00копійок, № 222 від 31 березня 2014 року на суму 560 гривень 00 копійок, від 13 червня 2014 року на суму 700 гривень 00 копійок, № 10959775 від 29 грудня 2016 року на суму 559 гривень 00 копійок, № 3055636 від 30 квітня 2014 року на суму 560 гривень, № 151 від 18 грудня 2013 року на суму 700 гривень 00 копійок, № 10159397 від 12 жовтня 2016 року на суму 500 гривень 00 копійок, від 13 липня 2016 року на суму 500 гривень 00 копійок (а.с.14-19).
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції на момент вчинення виконавчого напису передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.
Натомість, наявна у матеріалах справи копія кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (рахунок) № 2191/4611АСLАРТ6, укладеного 05 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 (а.с.12-13), свідчить про те, що такий договір не посвідчувався нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачкою судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок (а.с.8) слід покласти на відповідача - ТОВ «Фінпром Маркет».
Керуючись ст.ст. 4,19,259,263, 264, 265,280-282 ЦПК України , -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОККП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (адреса місцезнаходження: Київська область, м.Ірпінь, вул.М.Стельмаха, будинок 9А, офіс 204; ідентифікаційний код 43311356), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (адреса місцезнаходження: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Торецька, 285) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 23 липня 2021 року.

Суддя