Єдиний унікальний номер: 448/57/21
Провадження № 2/448/264/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.06.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Голубінки Л.В.

представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Ленько М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2018 року ухвалено стягувати з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 змінився його (позивача) сімейний стан, а також погіршився майновий стан. Зокрема, він (позивач) вдруге одружився та від даного шлюбу у нього народилася дитина дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; його теперішня дружина ОСОБА_6 здійснює догляд за дитиною та не працює. Крім того, на даний час він офіційно не є працевлаштованим, допомоги по безробіттю не отримує, а отримує дохід від тимчасових заробітків, здійснює ще утримання своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером, відтак він (позивач) немає фінансової можливості надалі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно.

З огляду на зміну сімейного та майнового стану, а також фінансову неспроможність сплачувати аліменти у зазначеному вище розмірі, просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2018р., а саме з 1/4 частини з його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/8 частини від його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачка ОСОБА_2 скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, пред`явлених позивачем ОСОБА_1 з наступних підстав: позивач ОСОБА_1 мотивує свої позовні вимоги погіршенням свого майнового стану, покликаючись на те, що він офіційно не працевлаштований, допомоги по безробіттю не отримує, практично немає доходів, а отримує лише дохід від тимчасових підробітків, однак станом на час постановлення судом судового наказу від 03.12.2018р. позивач ОСОБА_1 також не був працевлаштованим; наведені обставини не можуть свідчити про зміну його майнового стану; позивач ОСОБА_1 працює за кордоном та ним придбано транспортний засіб; позивачем не надано витягів з реєстрів нерухомого та рухомого майна та інших доказів, які б свідчили про відсутність у нього відповідного майна чи грошових коштів на банківських рахунках; позивач є особою працездатного віку, не є інвалідом, не хворіє, у нього відсутні протипоказання за станом здоров`я до фізичної праці, а тому, на її (відповідачки) думку він має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі, який йому визначено судовим наказом від 03.12.2018р.; тимчасове безробіття згідно судової практики не є підставою для зміни розміру аліментів з урахуванням того, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною; позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що його матір ОСОБА_7 потребує догляду і утримання з боку позивача ОСОБА_1 ; кожна з дочок позивача має право на однакове та гідне утримання з боку батька.

Ухвалою суду від 24.02.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.04.2021р. залишено без задоволення клопотання відповідачки ОСОБА_2 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 16.04.2021р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Голубінка Л.В. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просять ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2018р., а саме з 1/4 частини з його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/8 частини від його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що на даний час, як і попередньо, ніде офіційно не працює, а їздить за кордон на тимчасові роботи; йому відомо, що відповідачка ОСОБА_2 також їздить за кордон на заробітки; його матір ОСОБА_7 є пенсіонером, натомість вона не є інвалідом, йому не відомо, чи така займається підприємницькою діяльністю; у нього (позивача) є ще рідний брат. Просить врахувати те, що на даний час впроваджені карантинні заходи у зв`язку з коронавірусом, що суттєво впливає на його заробітки та відповідно на майновий стан, у зв`язку з погіршенням майнового стану у нього існує заборгованість зі сплати аліментів.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Ленько М.Ю. в судовому засіданні зазначила, що обставини, зазначені стороною позивача, не можуть бути розцінені як підстави для зменшення розміру аліментів, відтак відсутні підстави для задоволення даного позову; отримуваних відповідачкою ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частки доходу позивача ОСОБА_1 є недостатньо на утримання їхньої спільної дитини дочки ОСОБА_4 ; та обставина, що матір позивача ОСОБА_7 , 1957р.н., є пенсіонером та перебуває на його (позивача) утриманні не підтверджена належним чином, оскільки відсутні докази щодо її стану здоров`я та непрацездатності; дружина позивача ОСОБА_6 , хоча і не працює, однак отримує державну допомогу на утримання дітей.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю відповідачкою ОСОБА_2 , яка несе витрати на її утримання.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.02.2014 року (по справі ЄУН №448/226/14-ц, 2/448/96/14) розірвано шлюб між сторонами по справі.

Судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2018 року (по справі ЄУН №448/1669/18, 2-н/448/8/18) ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів зменшення розміру таких, позивач ОСОБА_1 як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Таким чином, при вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, зокрема:

- у тексті попередньо ухваленого судового рішення (судового наказу) від 03.12.2018р. за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відсутні відомості щодо майнового становища позивача ОСОБА_1 станом на 03.12.2018р., натомість позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні по розгляду даної цивільної справи ствердив, що попередньо, як і на даний час, ніде офіційно не працював та не був працевлаштованим;

- з моменту винесення судового наказу від 03.12.2018р. змінився сімейний стан платника аліментів - позивача ОСОБА_1 , зокрема 12.07.2019р. такий зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , а за час подружнього життя у них народилася дитина дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 .

Крім того, суд враховує ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що платник аліментів ОСОБА_1 на даний час офіційно є працевлаштованим; він є працездатною особою та отримує нерегулярні доходи.

Отже, позивачем доведено зміну сімейного стану народження дитини від іншого шлюбу. Крім того, у зв`язку з укладенням іншого шлюбу та народженням іншої дитини, як вважає суд, погіршилося майнове становище позивача ОСОБА_1 , оскільки у нього збільшилися видатки, натомість доходи не збільшились (позивач як станом на грудень 2018р., так і станом на даний час офіційно не працевлаштований, а отримує дохід від тимчасових заробітків).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати іншу дитину не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу також своїй неповнолітній доньці ОСОБА_3 , яка її потребує. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

При вирішенні даного спору між сторонами суд не приймає до уваги покликання позивача ОСОБА_1 на те, що він (позивач) матеріально утримує свою матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером, з тих підстав, що ним не надано суду доказів щодо стану здоров`я та непрацездатності своєї матері, у якої, окрім позивача, є ще один син. Щодо тверджень позивача ОСОБА_1 , що тільки він є годувальником сім`ї, оскільки його дружина ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, то суд вважає за необхідне зазначити, що у такій відпустці ОСОБА_6 перебуватиме до настання певної події (досягнення дитиною визначеного віку), а доказів непрацездатності ОСОБА_6 позивач суду також не надав.

Виходячи з наведеного, враховуючи зміну сімейного стану та погіршення матеріального становища платника аліментів, а також необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, стягуваних за судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2018 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність позивачем наявності обставин, визначених ст.192 СК України «Зміна розміру аліментів», які виникли після постановлення попереднього рішення про стягнення аліментів, відтак позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення частково.

У новому (зменшеному) розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його неможна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE,№ 4909/04,§ 58,ЄСПЛ,від 10лютого 2010року).

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено частково, то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 227 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 03.12.2018р. (№448/1669/18, 2-н/448/8/18).

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 227 (двісті двадцять сім) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.06.2021 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , уродженка, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В. Кічак