Номер провадження: 22-ц/813/7421/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2021 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

02.09.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 20 000,00 грн. щомісячно до досягнення синами повноліття.

17.12.2020 року на адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її корить аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 12000 грн. щомісячно до його повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. щомісячно до його повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.143-147).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що після припинення шлюбних відносин, а саме з середини серпня 2020 року, та переїзду позивача з дітьми до окремого від відповідача житла, двоє спільних дітей залишаються проживати з позивачем та перебувають на її повному матеріальному утриманні, а відповідач самоусунувся від матеріальної допомоги своїм дітям. Всіляко ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню та матеріальному забезпеченню синів.

Відповідач не утримує дітей, не надає жодних коштів на розвиток та щоденні витрати, харчування та одяг, лікування дітей, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн., щомісячно, починаючи з 02 вересня 2020 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі ) грн., щомісячно, починаючи з 02 вересня 2020 року і до досягнення цією дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2021 року,та постановлення нового, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 2000 грн. на місяць на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 19.07.2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 19.07.2020 року.

При цьому колегією суддів враховано, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, що передбачено ст. 130 ЦПК України, останні отримали належним чином (а.с. 134 137).

Після проведення підготовчих дій, розгляд справи призначено ухвалою суду від 18.06.2021 року та відбувся 19.07.2021 року, через перебування суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С. і ОСОБА_6 у відпустці (а.с.145-147).

Задовольняючи частково позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є одним із засновників ТОВ «Виробнича фірма «ОЛИМП КРУГ» та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ОЛИМП-КРУГ», розмір його внеску до статутного фонду вказаних товариств становить 195000 грн. та 89391,5 грн. відповідно.

Також, відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач є власником офісу загальною площею 42,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 93,5 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , а також автомобілю TOYOTA RAV4 (а.с. НОМЕР_1 ).

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_8 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30 грудня 2010 року, актовий запис № 481, виданий Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Крім того ІНФОРМАЦІЯ_7 у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29 жовтня 2013 року, актовий запис №10289, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьком дітей є ОСОБА_3 .

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано.

З середини серпня 2020 року сторони проживають окремо, а їх спільні діти перебувають на вихованні і утриманні матері та проживають разом з нею.

За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статей 180 - 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначила, що відповідач є одним з засновників ТОВ «Виробнича фірма «ОЛИМП КРУГ» та ТОВ « Виробничо-комерційна фірма «ОЛИМП-КРУГ», розмір його внеску до статутного фонду вказаних товариств становить 195000 грн. та 89391,5 грн. відповідно (а.с.53, 54).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується що підприємство є не великим, загальна численність працівників не перевищує 5 осіб. Крім цього, частка відповідача складає лише 5 відсотків що позбавляє його можливості приймати особисто будь-які рішення щодо долі підприємства, отримувати дивіденди.

Позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що відповідач не допомагає дітям, натомість з матеріалів справи вбачається, що апелянт щомісяця направляв на рахунок позивача аліменти у розмірі 2500-3000 грн.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції вказав, що вартість профілактичних масажів та занять ЛФК з ОСОБА_4 , які проводяться тричі на тиждень, становить 6 000 грн. на місяць.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази щомісячних витрат на ЛФК, масаж, а тому висновки суду першої інстанції, гуртувались лише на поясненнях позивача і припущеннях суду.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено з 1 січня 2021 року - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня 2618 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності відповідача утримувати своїх дітей та вважає обґрунтованим висновок щодо присудження коштів на утримання дитини.

Разом з тим, позивачем в порушення вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України не надано до суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей саме у розмірі 9000 грн. на місяць.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 надав суду довідку про свої доходи за перші 5 місяців 2021 року, згідно якої його середній заробіток склав 9075 грн. на місяць (а.с.141).

Крім того, наказом № 4-к від 31.05.2021 року трудовий договір з ОСОБА_3 був припинений з 31.05.2021 року (а.с.140).

Судом також не в достатній мірі враховано, що відповідач ОСОБА_3 має ряд хронічних захворювань, що обмежує йому можливість отримувати дохід для утримання дітей в розмірі 9000 грн. на місяць (а.с.33-41).

Разом з тим, колегією суддів враховується, що відповідач на праві приватної власності має офіс, загальною площею 42,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 , а також автомобіль TOYOTA RAV4 (а.с.154-156), що ним не оспорюється.

Також колегією суддів враховується, що старший син сторін ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи, діагноз ДЦП (а.с.11), а тому потребує більшого розміру аліментів на своє утримання.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги спроможність відповідача сплачувати аліменти, матеріальний стан позивачки та відповідача, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, тому вважає за необхіднезмінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень), та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Аліменти саме у такому розмірі будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб дітей, враховуючи, що відповідно до ст.180 СК України позивачка також зобов`язана приймати участь в утриманні дітей. При цьому на думку колегії суддів, даний розмір аліментів не поставить у скрутне матеріальне становище платника аліментів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає за необхіднезмінити рішення суду першої інстанції, з підстав, викладених вище та зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн.

В решті рішення слід залишити без змін.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2021 року змінити, в частині розміру суми аліментів які підлягають стягненню з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) замість стягнутих 6000 грн., щомісячно, починаючи з 02 вересня 2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) замість стягнутих 3000 грн., щомісячно, починаючи з 02 вересня 2020 року і до досягнення цією дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В решті рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра