Справа № 375/162/21
Провадження № 2/375/272/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засіданн Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", , зареєстрованого за адресою: 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 90-а, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «УМ ФАКТОРИНГ» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авентус Україна», третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «УМ ФАКТОРИНГ», в якому просить: визнати Договір позики № 2324291 від 27.04.2020 року укладений між позивачем та ТОВ «Авентус Україна» недійсним.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір № 2324291 від 27.04.2020 року, відповідно до якого ним було отримано позику, однак позивач вважає, що укладений договір є недійсним. Так, ТОВ «Авентус Україна» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, ним не було підписано даний договір. Відповідачем не повідомлено йому письмово всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що йому, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і його було введено в оману при отриманні кредитних послуг, відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав йому відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, позивач вважає, що договір укладено з використанням нечесної підприємницької практики.

Позивач зазначає, що договір про надання позики на умовах фінансового кредиту укладений між ним та відповідачем містить ознаки Кредитного договору, а також вказує, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту.

Вважає, що відповідач ввів його в оману щодо істотних умов договору, а саме щодо розрахунку відсоткової ставки за користування кредитом та непомірно великого розміру відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання, натомість йому було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків). Також, при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як позивачу запропонували укласти договір на умовах фактично відомих лише відповідачу. Розмір нарахований відсотків за договором значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Крім того, вказував на порушення положень законодавства України, зокрема ст.ст. 202, 203, 205, 207, 208, 215, 216, 638, 1046, 1047, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронне кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів» щодо умов кредитного договору. Зазначені порушення з боку відповідача змусили позивача звернутися до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10.02.2021 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про захист прав споживачів було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив проти позову.

12.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «Авентус Україна» на позов про захист прав споживача. У своєму відзиві представник відповідача просив проводити розгляд справи без представника відповідача.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області області від 20.04.2021 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «УМ ФАКТОРИНГ».

Позивач у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача ТОВ «Авентус Україна» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, 12.03.2021 року надав до суду відзив на позов, в якому просить розгляд справи провести без участі відповідача та його представника, позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Зазначає, що позов є необгунтованими, завідомо безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер. Вказує, що позивач є клієнтом ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з 15.08.2019 року, та до оспорюваного договору, укладав ще кредитні договори, зобов`язання за якими належним чином виконав. Зазначає, що перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт повинен ознайомитися з обов`язковою інформацією про Товариство, про порядок фінансових послуг, з Правилами, Паспортом споживчого кредиту та відповідним примірним Кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією викладеною цих правилах, при цьому повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів. Так, 27.04.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2324291 про надання споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було надано позивачу кошти в розмірі 10 000,00 гривень на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатні проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором за допомого Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб сайт Товариства або Мобільний додаток.

Переказ коштів, здійснено 27.04.2020 року, шляхом перерахування на банківську картку Клієнт № НОМЕР_2 , відкриту в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», яку було вказано особисто Клієнтом в заяві про отримання Кредиту. Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С400538, 27.04.2020 08:46:38 / ОСОБА_1 /». зазначає, що враховуючи викладене, та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, між Товариством та Клієнтом, був укладений Кредитний договір, Кошти перераховувалися на банківську картку № НОМЕР_2 , відкриту в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», яку Клієнт вказав при заповненні заявки па отримання кредиту. Представник відповідача зазначає, що позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, та протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору, а навпаки на підтвердження/визнання умов кредитного договору, позивачем було здійснено платежі в рахунок погашення заборгованості.

Представник третьої особи ТОВ ФК «УМ Факторинг» у відкрите судове засідання, призначене на 01.07.2021 з`явився, надав пояснення по справі у відповідності до яких позовні вимоги вважає не обгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. 15.06.2021 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що проти позову заперечують в повному обсязі.

Зазначає, що 25.01.2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «УМ Факторинг» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 1. Зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №2324291 від 27.04.2020 року було передано ТОВ ФК «УМ Факторинг» від первинного кредитора ТОВ «Авентус Україна» згідно з договором відступлення прав вимоги № 1 від 25.01.2021 року, тобто після отримання права вимоги до позивача, ТОФ ФК «Кредит-Капітал» жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Враховуючи вищевикладене, просить ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, призначене на 23.07.2021 всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Судом встановлено, що 27.04.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ОСОБА_1 було укладено Договір № 2324291 про надання споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало позивачу кошти в розмірі 10 000,00 гривень на умовах, встановлених Договором.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 1 від 25.01.2021 року, який був укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ум Факторинг», а також додатків до нього та витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова Компанія «Ум Факторинг» перейшло право вимоги за договором № 2324291 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 27.04.2020 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 6 та ст. 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з п.п. 2 п. 9.8 оспорюваного кредитного договору, споживач підтверджує, що він ознайомлений, з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 УК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що договір між сторонами було укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, ОСОБА_1 через особистий кабінет на Веб-сайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «погоджуюсь», після чого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було надіслано позивачеві за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який позивачем і було використано для підтвердження підписання кредитного договору.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на Веб-сайт товариства за допомогою Логіна і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відтак, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що кредитний договір укладено з використанням електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та положенням ст. 205 ЦК України.

Крім того, як вбачається з п. 10 договору про надання фінансового кредиту, він містить персональні дані ОСОБА_1 , зокрема, його паспортні дані та номер картки платника податків, які відповідають відомостям його паспорта та картки платника податків, копії яких містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з копії листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих. № 4520-ВП від 26.02.2021 року наданого у відповідь на запит ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що відповідно до договору ВП -200417-1 від 20.04.2017 року 27.04.2020 року було здійснено за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перекази коштів на суму 10 000,00 грн. на картку клієнта.

Із вище викладеного суд приходить до висновку, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, що свідчить про наявність волі позивача для укладання такого договору, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що відповідач при укладенні договору застосував нечесну підприємницьку практику.

В свою чергу, відповідачем у повному обсязі було надано інформацію позивачу стосовно умов кредитування, зазначених у договорі. Позивач не мав претензій стосовно умов кредитного договору при його укладенні. Отже, дії відповідача не містять ознак нечесної підприємницької практики.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався, а навпаки, частково виконав зобов`язання за договором.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновків, що позивач ознайомився та погодився на умови кредитного договору, що підтверджується електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що дозволяє дійти висновку, що позивач будучи повнолітньою, дієздатною особою в повній мірі розумів взяття на себе зобов`язань та настання наслідків за їх не виконання.

Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору.

Таким чином, кредитний договір укладений у спосіб і у формі, що не суперечать чинному законодавству. В кредитному договорі передбачені всі права та обов`язки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення.

Позивач добровільно погодився на укладення спірного правочину на встановлених відповідачем умовах і, починаючи з 2020 року почав користуватись кредитними коштами, не оскаржував договір до 2021 року та не порушував питання про розірвання договору, а отже, не вважав його неукладеним або недійсним.

Щодо посилань на нечесну підприємницьку діяльність, суд зазначає, що дії відповідача спрямовані на повернення коштів, які не свідчать про порушення законодавства, а дії позивача свідчать про не бажання виконувати умови договору, а протилежного позивач не довів.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності за правилами ст.89 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову, оскільки позивач належними та допустимими доказами не підтвердив факту не підписання ним електронним підписом оспорюваного договору та не надходження від відповідача на його рахунок грошових коштів за цим договором. Крім того, судом не встановлено порушення відповідачем при укладенні оспорюваного договору вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

А тому, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 202, 203, 215, 509, 628, 629, 638, 1046, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", , зареєстрованого за адресою: 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 90-а, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «УМ ФАКТОРИНГ» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Рокитнянський районний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 липня 2021 року.

Головуюча суддя Чорненька О.І.