ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6703/21
провадження № 2/753/5790/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.,

за участю

секретаря судового засідання Москаленко А.П.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, 5а в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час останній проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час син навчається в училищі та бере уроки гри на гітарі, відповідно з чим витрати на утримання зросли, а тому позивач вирішила звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2021 року цивільну справу № 753/6703/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 06 квітня 2021 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін на 13 липня 2021 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що і так утримує сина та надає йому кошти, які перераховує на картку сина. На підтвердження цього надав суду роздруківки з квитанціями про переказ коштів. Окрім того, зауважив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (свідоцтва про народження дітей додав до матеріалів справи). До того ж теперішня дружина, з якою проживає відповідач, знаходиться у відпустці по досягненню молодшою динтиною - ОСОБА_5 трьох років, у зв`язку із чим не працює та також перебуває на утриманні відповідача. Загалом, відповідач зауважив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина від першого шлюбу - ОСОБА_3 , однак заперечує щодо їх розміру у частині 1/3 від усіх видів доходу.

Позивач, натомість, зазначила, що не заперечує того факту, що відповідач фінансово забезпечує їх спільного сина, однах вона вказує, що це відбувається не систематично, а в свою чергу вона потребує того, щоб факт сплати аліментів відповідачем був закріплений рішенням суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 862, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія НОМЕР_1 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Лінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, серія НОМЕР_2 (а.с.7).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року у справі № 753/11237/17 шлюб, зареєстрований 26 жовтня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 862 - розірвано (а.с.8) .

Факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із позивачем не заперечується та не спростовується відповідачем. Окрім того даний факт підтверджується довідкою №3002-36112 від 11 грудня 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.11), відповідно до якої фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: АДРЕСА_1 .

Відповідачем до матеріалів справи були долучені роздруківки з квитанціями про переказ коштів на кртку сина ( а.с. 31-44). Даний факт підтвердила і позивач.

У відповідача є двоє малолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_6 , який було укладено 23 травня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Дарницьким районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис 554,серія НОМЕР_3 (а.с. 28).

Останнє підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Дарницьким районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис 1821,серія НОМЕР_4 (а.с. 30) та свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке видане Дарницьким районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис 2630,серія НОМЕР_5 (а.с. 29)

Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В ідповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Так, суд бере до уваги те, що відповідач є дієздатним, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по досягненню молодшою дитиною трьох років, а також не заперечував проти ухвалення рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина від першого шлюбу - ОСОБА_3 .

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18).

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, наявність у відповідача зобов`язань стосовно утримання інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України).

Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 02 квітня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, статтями 76 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 02 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Дарницький районний суд міста Києва.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 зареєстрований:

АДРЕСА_2 : Шаповалова К.В.