П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

додаткова щодо розподілу судових витрат

20 липня 2021 року м. Київ

Справа № 22-з/824/653/2021 Головуючий у 1-й інстанції: Зінкін В. І.

Унікальний № 379/1437/18 Доповідач- Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Борисової О. В.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву адвоката Архипенка Олександра Анатолійовича в інтересах Фермерського господарства «Даценко» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсними договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та поновлення договорів оренди земельної ділянки на новий строк,-

у с т а н о в и в:

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року відмолено у задоволенні позову ТОВ «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , ФГ «Даценко» про визнання недійсними договорів про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та поновлення договорів оренди земельної ділянки на новий строк. Скасовано заходи забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Інтерагроінвест» залишено без задоволення, а рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 листопада 2019 року - без змін.

01 липня 2020 року Архипенко О. А. , діючи в інтересах ФГ «Даценко», звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 043 грн.

Заява мотивована тим, що апеляційним судом не було вирішено питання про судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 043 грн, які складаються з: 4 000 грн - вивчення матеріалів апеляційної скарги позивача, підготовка відзиву, формування документів та відправка сторонам; 3 000 грн - представництво інтересів ФГ «Даценко» в суді апеляційної інстанції 24 червня 2020 року (з урахуванням часу очікування в суді); 1 043 грн - фактичні витрати, понесені ФГ «Даценко» на забезпечення прибуття 24 червня 2020 року адвоката в судове засідання з міста Черкаси до міста Києва та у зворотному напрямку.

ТОВ «Інтерагроінвест» заперечило проти заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з нього на користь ФГ «Даценко» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 043 грн, посилаючись на те, що договір про надання професійної правничої допомоги від 27 листопада 2018 року № 01/12-2018, укладений між ФГ «Даценко» та АБ «Архипенка», не містить переліку послуг, які надаються адвокатським бюро.

Заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу, яка полягала у вивченні матеріалів апеляційної скарги позивача, підготовці відзиву, формуванні документів та відправці сторонам, в розмірі 4 000 грн (за 4 години) є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданої послуги, що по суті зводиться до подання відзиву на апеляційну скаргу. Позиція відповідачів протягом всього часу розгляду справи не змінювалася, а доводи відзиву на апеляційну скаргу не відрізнялися від доводів відзиву на позовну заяву. Тому обсяг часу на вивчення матеріалів апеляційної скарги та підготовку відзиву не міг бути таким значним - 4 години.

Загальна тривалість судового засідання, яке відбулося 24 червня 2020 року, не перевищила 20-25 хвилин, а виступ адвоката Архипенка О. А. - 5-7 хвилин. Тому заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу, яка полягала у представництві інтересів ФГ «Даценко» в суді апеляційної інстанції 24 червня 2020 року (з урахуванням часу очікування в суді) в розмірі 3 000 грн, є необґрунтованою.

Фактичні витрати, понесені ФГ «Даценко» на забезпечення прибуття 24 червня 2020 року адвоката в судове засідання з міста Черкаси до міста Києва та у зворотному напрямку, документально не підтверджені, а відтак не підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Інтерагроінвест» просило відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 та ФГ «Даценко» - керуючого АБ «Архипенка» Архипенка О. А., а в разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат.

19 липня 2021 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідачів, адвоката Архипенка О. А., в якому останній повідомив про неможливість прибути у судове засідання та просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника ТОВ «Інтерагроінвест», Колибаби І. О. , яка просила відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу або зменшити заявлений розмір витрат на правничу допомогу до 1000 грн., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія доходить висновку про те, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Питання щодо ухвалення додаткового рішення вже було предметом розгляду.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року стягнуто з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 043 грн.

Однак постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року додаткову постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи додаткову постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року Верховний Суд виклав наступні вказівки.

Апеляційний суд безпідставно не розглянув клопотання ТОВ «Інтерагроінвест» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Також поза увагою апеляційного суду залишилося дослідження питання щодо відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема переїздом представника до іншого населеного пункту (стаття 138 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про компенсацію витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, погодився з доводами представника ФГ «Даценко» - керуючого АБ «Архипенка» Архипенка О. А. про те, що витрати, понесені на забезпечення прибуття 24 червня 2020 року адвоката в судове засідання, складають 1 043 грн, з розрахунку 5 грн за 1 км дороги і відстані з міста Черкаси до міста Києва та в зворотному напрямку - 410 км. При цьому апеляційний суд не з`ясував, яким видом транспорту користувався представник ФГ Даценко» - Архипенко О. А. для прибуття до міста Києва з міста Черкаси та в зворотному напрямку, не встановив наявність документів, що засвідчують вартість понесених витрат.

Без належного і повного з`ясування вищенаведених обставин справи та перевірки їх доказами, висновки апеляційного суду про розподіл судових витрат є передчасними.

Суд апеляційної інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката, а також витрат, що пов`язані з явкою до суду, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 та ФГ «Даценко» - Архипенка О. А., прийняття додаткової постанови, та стягнення з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 043 грн.

В оскаржуваній додатковій постанові суд апеляційної інстанції в достатній мірі не виклав мотиви, на яких вона базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).

При повторному вирішенні питання апеляційним судом встановлено таке.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі Архипенко О. А. подав до Київського апеляційного суду: укладений між ФГ «Даценко» та АБ «Архипенка» договір про надання професійної правничої допомоги від 27 листопада 2018 року № 01/12-2018; додаток № 5 та додаток № 6 до цього договору; акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 25 червня 2020 року; розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, складений АБ «Архипенка», та платіжне доручення від 26 червня 2020 року № 284 про сплату ФГ «Даценко» на користь АБ «Архипенка» коштів у розмірі 8 043 грн.

Згідно з пунктом 1.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 27 листопада 2018 року № 01/12-2018 ФГ «Даценко» доручило, а АБ «Архипенка» прийняло на себе зобов`язання надавати адвокатські (юридичні) послуги за замовленням клієнта щодо захисту його прав та інтересів, пов`язаних з участю в адміністративних, господарських судах, судах загальної юрисдикції під час розгляду цивільних справ або справ про адміністративні правопорушення.

За пунктом 3.1 договору про надання професійної правничої допомоги від 27 листопада 2018 року № 01/12-2018 вартість послуг адвокатського бюро, умови оплати та відшкодування витрат згідно з умовами договору, погоджені сторонами, визначаються у додатках до договору.

06 січня 2019 року між ФГ «Даценко» та АБ «Архипенка» було укладено додаток № 5 та додаток № 6 до договору про надання професійної правничої допомоги від 27 листопада 2018 року № 01/12-2018, якими визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги, представництво інтересів ФГ «Даценко» у цивільній справі № 379/1440/18 та цивільній справі № 379/1437/18 (відповідачі ОСОБА_1 , ФГ «Даценко»), а також погоджено, що вартість 1 години роботи складає 1 000 грн і транспортні витрати адвокатського бюро тарифікуються 5 грн - 1 км.

Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, складеному АБ «Архипенка», розмір витрат, понесених ФГ «Даценко» під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на правову допомогу, надану адвокатським бюро, складає 8 043 грн.

За актом приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги, складеним 25 червня 2020 року АБ «Архипенка» та ФГ «Даценко», АБ «Архипенка» виконало: вивчення матеріалів апеляційної скарги позивача, підготовку відзиву, формування документів та відправку сторонам - 4 000 грн; представництво інтересів ФГ «Даценко» в суді апеляційної інстанції 24 червня 2020 року (з урахуванням часу очікування в суді) - 3 000 грн; ФГ «Даценко» понесло фактичні витрати на забезпечення прибуття 24 червня 2020 року адвоката в судове засідання з міста Черкаси до міста Києва та у зворотному напрямку - 1 043 грн, а всього: 8 043 грн. Виконані АБ «Архипенка» роботи (надані послуги) ФГ «Даценко» прийняті та повністю оплачені (т.4, а.с.222).

ФГ «Даценко» перерахувало на рахунок АБ «Архипенка грошові кошти в сумі 8 043 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26 червня 2020 року № 284.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною першою, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

З матеріалів справи убачається, що 27 листопада 2018 року між ФГ «Даценко» та АБ «Архипенка» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 01/12-2018 та додаток № 5 до договору про надання професійної правничої допомоги № 01/12-2018 (т. 4, а. с. 217-218, 220).

Згідно з додатком № 5 транспортні витрати адвокатського бюро тарифікуються 5 грн - 1 км., а вартість 1 години роботи складає 1 000 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі до договору № 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року, складеного 25 червня 2020 року, загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу становить 8 043 грн. (т.4, а.с.222).

Платіжним дорученням № 284 від 26 вересня 2020 року відповідач ФГ «Даценко» сплатило на користь АБ «Архипенка» згідно рахунку № 42 від 25 червня 2020 року за договором № 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року про надання професійної правничої допомоги у справі № 379/1437/18 грошові кошти у розмірі 8 043 грн (т. 4, а. с. 223).

Аргументи ТОВ «Інтерагроінвест» про те, що доводи відзиву на позовну заяву та доводи відзиву на апеляційну скаргу не відрізняються відхиляються апеляційним судом, оскільки відзив на апеляційну скаргу, поданий та підписаний адвокатом Архипенком О. А., який діє в інтересах ФГ «Даценко» та ОСОБА_1 , за своїм змістом не є повторенням відзиву на позовну заяву від 15 січня 2019 року (т. 1, а. с. 97-103), який був поданий та підписаний Головою ФГ «Даценко» та ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 97-103) містить посилання на ряд правових позицій та висновків Верховного Суду у контексті доводів поданої апеляційної скарги.

Однак, оскільки формування документів та відправка сторонам є технічною роботою і не може бути віднесене безпосередньо до надання правової допомоги, суд доходить висновку, що в цій частині відшкодуванню ФГ «Даценко» підлягає 3 000 грн.

При перевірці обґрунтованості витрат на представництво інтересів ФГ «Даценко» в суді апеляційної інстанції 24 червня 2020 року (з урахуванням часу очікування в суді) у розмірі 3 000 грн судом встановлено таке.

Судове засідання 24 червня 2020 року було відкрите о 10 год. 37 хв. (т. 4, а. с. 186), а закінчене о 10 год. 53 хв.

Отже представником відповідачів у судовому засіданні 24 червня 2020 року було витрачено 23 хв. (16 хв. під час засідання та 7 хв. очікування).

Ураховуючи наведене у контексті вартості однієї години роботи адвоката - 1000 грн., суд доходить висновку, що в цій частині відшкодуванню ФГ «Даценко» підлягає 500 грн.

Щодо витрат на забезпечення прибуття адвоката в судове засідання, призначене на 24 червня 2020 року, з м. Черкаси до м. Києва та у зворотному напрямку у розмірі 1 043 грн. апеляційний суд керується висновками Верховного Суду про те, що ці витрати не можуть бути віднесені до витрат на правову допомогу, а відповідно до положень ст. 138 ЦПК України є витратами сторони, що пов`язані із явкою до суду її представника (т.5, а.с.78-80).

У даному випадку стороною не надано жодних доказів (квиток, квитанція, шляховий лист тощо) на підтвердження розміру указаних витрат. Тому суд доходить висновку, що в цій частині заява про відшкодування не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення - постанови щодо розподілу судових витрат, про стягнення з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ«Даценко» 3 500 грн на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367-368, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Архипенка Олександра Анатолійовича в інтересах Фермерського господарства «Даценко» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» (Код ) на користь Фермерського господарства «Даценко» (Код ЄДРПОУ 769592) 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн на відшкодування судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 липня 2021 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді О. В. Борисова

Т. О. Невідома