Провадження № 2/742/430/21
Єдиний унікальний № 742/154/21
12 березня 2021 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки з будинку в окремий та цілий об`єкт нерухомого майна-,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У січні 2021 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна житловитй будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підлягає державній реєстраціїї, що складається з приміщень: по житловому будинку під літ.А1: 3-2 кімната площею 9,9 кв.м, 3-3 кімната площею 9,8 кв.м, 3-4 кімната площею 12,8 кв.м: по прибудові під літ.а2: 3-1 коридор площею 6,2 кв.м, 3-5 кухня площею 8,1 кв.м; по надвіриних будівлях та спорудах: сарай під літ.Б2, 1/3 огорожі під літ.№ 1, 1/3 воріт під літ № 2; ганок під літ.Кр.1; прибудова під літ.а3 площею 6,2.
Аргументує свої вимоги тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . Власниками інших квартир є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Між співвласниками в добровільному порядку встановлено порядок користування спірним будинком і господарськими будівлями . На даний час виникла необхідність у приватизації земельної ділянки , а тому необхідно виділити квартиру, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від16 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду в порядку загального провадження на 10 год. 30 хвилин 12 лютого 2021 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 12 березня 2021 року.
ІІІ. Позиції сторін.
Позивачі в судове засідання не з`явились, але надали заяву в якій підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 10 січня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 площею 44,8 кв.м. є приватизованою( а.с.8).
Згідно довідки Комунального підприєства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2822 від 15.12.2020 року право власності за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , квартира АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 та квартира АДРЕСА_4 - ОСОБА_4 ( а.с.9)
Згідно з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №2822 від 15.11.2021 року, квартира АДРЕСА_1 , відокремлена шляхом облаштування окремого входу і станом на 06.11.2020 року, складається з приміщень : по житловому будинку під літ.А1: 3-2 кімната площею 9,9 кв.м, 3-3 кімната площею 9,8 кв.м, 3-4 кімната площею 12,8 кв.м: по прибудові під літ.а2: 3-1 коридор площею 6,2 кв.м, 3-5 кухня площею 8,1 кв.м; по надвіриних будівлях та спорудах: сарай під літ.Б2, 1/3 огорожі під літ.№ 1, 1/3 воріт під літ № 2; ганок під літ.Кр1. Також мається самовільна побудована прибудова під літ.а3 площею 6,2 кв.м( а.с.10 -35) .
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно зі ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки із майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.
За змістом даних норм закону виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Згідно статті 379 ЦПК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення,призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Статтею 380 ЦПК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом,іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.
Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України квартирою / ізольоване помешкання в житловому будинку,призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом установлено, що будинок який знаходиться за адресою : АДРЕСА_5 , розподілений на три квартири, які належать: квартира АДРЕСА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , квартира АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 та квартира АДРЕСА_4 ОСОБА_4 , таким чином даний будинок відповідно до вимог статті 382 ЦПК України є багатоквартирним.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 10 січня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить кватира АДРЕСА_1 площею 44,8 кв.м. є приватизованою.
Таким чином, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться у багатоквартирному будинку і є окремим та цілим об`єктом нерухомого майна та неналежить співвласникам на праві спільної часткової власності, а отже підстави для виділу даної квартири як окремого та цілого об`єкту відсутні.
Крім того, є відсутні підстави виділу даної квартири із зазначенням статусу житлового будинку, оскільки дане житло відповідає критеріям визначеним ст.382 ЦПК України, як квартира.
Вимоги про виділ допоміжних приміщень, також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від поділу квартири, а матеріали справи не містять доказів набуття позивачами права власності на них, і тому прийняття рішення про виділ вказаних допоміжних приміщень призведе до набуття права власності на останні, що не входить до компетенції суду.
Також, однією із підстав , яка позбавляє суд можливості здійснити виділ частки, навіть за наявності правових підстав, є наявність самочинної прибудови, що виключає можливість виділу до її узаконення.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265,280-281, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки з будинку в окремий та цілий об`єкт нерухомого майна відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В.Коваленко