Справа №639/1917/21
Провадження №6/639/38/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Безбородько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові подання Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олена Сергіївна із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , в якому просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду боржника фізичну особу керівника ОСОБА_2 , без вилучення паспортного документа за межі України - до виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями Суду, про що винести відповідну ухвалу.

Своє подання головний державний виконавець обґрунтовує наступним.

У відділі на виконанні перебуває виконавче провадження за АСВП № 6096859 з примусового виконання постанови №ХК6802/1160/2НП/АВ/П/ТД-ФС від 03.12.2019 року виданого Головним Управлінням Держпраці у Харківській області про стягнення штрафу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авджи Флекс» у розмірі 250 380 грн. (адреса: 61019, м. Харків, вул. Архангельська, 10, кв 4 ).

13.01.2019 року стягувачем до відділу подано заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом постанови по справі №ХК6802/1160/2НП/АВ/П/ТД-ФС від 03.12.2019 року виданої Головним Управлінням Держпраці у Харківській області.

15.01.2019 року головним державним виконавцем відділу - Нечитайленко О.С. керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено рекомендованою кореспонденцією боржнику - до виконання, стягувану - до відома.

19.05.2020 року головним державним виконавцем відділу керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника.

Головним виконавцем в АСВП отримано відповідь від ДФС щодо наявних рахунків боржника, останній має рахунок в АТ « Альфа-Банк» у м. Києва, АТ «УкрСиббанк», Казначейство України та отримано відповідь від МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

27.01.2021 року державним виконавцем відділу, керуючись ч. 3 ст. 13 Закону, направлено платіжну вимогу в банківські установи для примусового списання коштів.

04.02.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця розташування боржника TOB ТОВ «АВДЖИ ФЛЕКС». При виході за зазначеною адресою боржника не виявлено.

04.02.2021 року державним виконавцем керівнику ТОВ «Авджи Флекс» залишено виклик з вимогою з`явитись до виконавця 08.02.2021 року.

Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником підприємства зазначено ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

18.02.2021 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 147 318,65 грн. шляхом списання платіжним дорученням грошових коштів з рахунків боржника.

03.03.2021 року державним виконавцем відділу, керуючись ч. 3 ст. 13 Закону, повторно направлено платіжну вимогу в банківські установи для примусового списання коштів.

Крім цього, станом на 17.03.2021 року боржником борг не погашено, не було вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду та повернення боргу враховуючи той факт, що боржнику відомо про наявне відкрите виконавче провадження з 15.01.2019 року ТОВ «Авджи Флекс» умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Станом на 17.03.2021 року залишок заборгованості в розмірі 128 244,68 грн. боржником не сплачено.

Враховуючи викладене, а також те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, головний державний виконавець і вимушений був звернутися до суду з вказаним поданням.

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олена Сергіївна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

На виконанні у Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни перебуває виконавче провадження за АСВП № 6096859 з примусового виконання постанови №ХК6802/1160/2НП/АВ/П/ТД-ФС від 03.12.2019 року виданої Головним Управлінням Держпраці у Харківській області про стягнення штрафу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авджи Флекс» у розмірі 250 380, 00 грн. (адреса: 61019, м. Харків, вул. Архангельська, 10, кв 4 ). (а.с. 5-9)

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко О.С. у своєму поданні зазначає, що 15.01.2019 року нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено рекомендованою кореспонденцією боржнику - до виконання, стягувану - до відома .

19.05.2020 року головним державним виконавцем відділу керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника.

Головним виконавцем керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» сформовано запит в АСВП до МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Головним державним виконавцем відділу керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» сформовано запити в АСВП до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців.

Головним виконавцем в АСВП отримано відповідь від ДФС щодо наявних рахунків боржника, останній має рахунок в АТ « Альфа-Банк» у м. Києва, АТ «УкрСиббанк», Казначейство України та отримано відповідь від МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

27.01.2021 року державним виконавцем відділу, керуючись ч.3 ст. 13 Закону, направлено платіжну вимогу в банківські установи для примусового списання коштів.

04.02.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця розташування боржника TOB ТОВ «АВДЖИ ФЛЕКС». При виході за зазначеною адресою боржника не виявлено.

04.02.2021 року державним виконавцем керівнику ТОВ «АВДЖИ ФЛЕКС» залишено виклик з вимогою з`явитись до виконавця 08.02.2021 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом.

Головний державний виконавець зазначає, що відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником підприємства зазначено ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

18.02.2021 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 147 318,65 грн. шляхом списання платіжним дорученням грошових коштів з рахунків боржника.

03.03.2021 року державним виконавцем відділу, керуючись ч.3 ст. 13 Закону, повторно направлено платіжну вимогу в банківські установи для примусового списання коштів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В свою чергу, всупереч зазначеним положенням закону, матеріали подання Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни не містять у собі копій зазначених у поданні постанов та відомостей щодо ходу виконавчого провадження на які посилається головний державний виконавець.

В матеріалах подання міститься лише постанова №ХК6802/1160/2НП/АВ/П/ТД-ФС від 03.12.2019 року видана Головним Управлінням Держпраці у Харківській області про стягнення штрафу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авджи Флекс» у розмірі 250 380, 00 грн. (адреса: 61019, м. Харків, вул. Архангельська, 10, кв 4 ), заява представника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авджи Флекс» про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 13.07.2020 року та Акт державного виконавця від 04.02.2020 року про відсутність керівника підприємства за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 5-9, 10, 11)

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Частина 1 статті 153 ЦПК України, до якої відсилає частина 2 статті 441 ЦПК України, регламентуючи порядок вирішення подання державного виконавця про застосування тимчасового обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України, передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Законом передбачено стислий строк (негайно, згідно ч.4 ст.441 ЦПК) для вирішення поставленого у поданні державного (приватного) виконавця питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а відтак саме на державного (приватного) виконавця законом покладено обов`язок надати суду для ухвалення відповідного судового рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України достатній обсяг належних та допустимих доказів для постановлення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Заявник в свої доводах посилається на положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Отже, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 № 512/5, містить окремий розділ XІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», в якому передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду.

Відповідно до приписів вище вказаної Інструкції встановлено, що подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником, а також інформацію про перетинання боржником державного кордону України. Крім того, копії документів, що додаються до подання мають бути належним чином засвідчені.

Як вбачається з матеріалів справи, до подання державним виконавцем не додано жодного документу, який би вказував на факт ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Тобто, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З огляду на матеріали справи, не можливо зробити висновок щодо повноти вчинення виконавчих дій, натомість вбачається відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи не містяться беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки щодо невиконання боржником зобов`язання через виїзд до іншої країни, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів третьої особи без вжиття таких заходів обмеження боржника у праві виїзду за межі України не містяться в матеріалах справи та не вбачаються в письмових доводах заявника.

З огляду на викладене можна зробити висновок про необґрунтованість подання Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни через недоведеність обставин, на які посилається заявник. Тобто, остання не обґрунтувала необхідність вжиття заходів щодо обмеження боржника у праві виїзду відповідно до встановленого законодавством порядку, не вказала в чому полягає очевидна небезпека залишення країни боржником та ухилення останнього від виконання обов`язків покладених на нього судовим рішенням.

За змістом ст.441 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця будується на активній позиції заявника щодо обґрунтування заявлених вимог, оскільки саме він зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Проаналізувавши викладене, а також оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні докази про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо розшуку та встановлення іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні подання Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 76, 153, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечитайленко Олени Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.03.2021 року

Суддя В.В. Труханович