Провадження № 2/734/40/21 Справа № 734/2041/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві судових засідань Ринві Т.О.,

із участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики від 12 червня 2017 року у суд звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 червня 2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і ОСОБА_1 укладений в електронній формі договір позики № 205759. На момент виникнення спірних правовідносин порядок отримання і надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» № 2-1 від 27 жовтня 2015 року, що розміщуються на офіційному веб-сайті позивача https://сreditup.com.ua. За умовами п. 1.1 укладеного договору позики позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 1800.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику і сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3 вказаного договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів. На картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 перерахована сума позики в розмірі 1800.00 гривень, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», що надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року. Згідно з п. 1.5 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до таких умов: 1.8 процентів від суми позики, але не менше ніж 20 (двадцять) гривень 00 копійок за перший день користування позикою; 1.8 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору; 1.8 процентів, додатково до основних процентів, від суми позики, що не повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений у п. 1.3 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором. Відповідно до договору позики загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» станом на 14 липня 2020 року становить 77866.60 гривень, із яких: 1800.00 гривень основний борг; 36538.60 гривень заборгованість за відсотками; 39528.00 гривень заборгованість за простроченими відсотками. ТОВ «ВЕЛЛФІН» належним чином виконані умови договору позики, відповідачем ОСОБА_1 отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів і прострочених процентів. Представник позивача ОСОБА_2 ставить позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики від 12 червня 2017 року у сумі 77866.60 гривень.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження комісії № 2606 від 27 жовтня 2015 року. Рішенням Загальних Зборів учасників ТОВ «ВЕЛЛФІН» від 27 жовтня 2015 року затвердженні Правила надання грошових коштів у вигляді позики. Згідно з п.п. 4.1, 4.2, 5.1, 6.1 і 6.3 Правил надання грошових коштів у вигляді позики заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Рішення про погодження чи відмову в наданні позики приймається товариством на підставі наданої заявником в електронній формі заявки на отримання позики та будь-якої додаткової інформації, наданої заявником. У разі прийняття товариством позитивного рішення про надання позики, товариство направляє заявнику для підписання договір про отримання позики. Договір направляється шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу зазначену заявником у заявці. У разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений у заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору позики. Згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3, укладеного 18 травня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» організований переказ грошових коштів кредитній установі по оплатах. 12 червня 2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і ОСОБА_1 укладений договір позики, на підтвердження якого надані копія електронної заяви ОСОБА_1 з особистого кабінету на сайті https://creditup.com.ua, а також копія договору позики № 205759 від 12 червня 2017 року, сторонами якого визначені ТОВ «ВЕЛЛФІН» (позикодавець) і ОСОБА_1 (позичальник). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 і 1.5 вказаного договору позикодавець зобов`язується надати позичальникові на умовах, що передбачені договором, грошові кошти в позику в сумі 1800.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5 цього договору. Строк позики за договором складає 30 днів, позика має бути повернута згідно графіку розрахунків (додаток до договору) до 12 липня 2017 року. Договір є укладеним із моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за договором. Строк і проценти за користування позикою за договором позики обчислюються на таких умовах: 1.8 процентів від суми позики, але не менше ніж 20.00 гривень за перший день користування позикою; 1,8 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно до довідки щодо заборгованості за договором № 205759 від 12 червня 2017 року станом на 14 липня 2020 року загальна сума заборгованості позичальника перед позикодавцем за вказаним договором позики і всіма нарахованими відсотками становить 77866.60 гривень, із яких: 1800.00 гривень заборгованість за основною сумою позики; 36538.60 гривень заборгованість за відсотками згідно договору; 39528.00 гривень заборгованість за простроченими відсотками згідно договору.

Правовими нормами ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства України.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

За положеннями ст.ст. 1046 і 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 і ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в правовідносинах забезпечуються правовими нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України, що регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи і в розумінні ст.ст. 641 і 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

12 червня 2017 року відповідач ОСОБА_1 у встановленому пунктами Правил надання грошових коштів у вигляді позики оформив на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» заявку для отримання позики у розмірі 1800.00 гривень шляхом заповнення всіх полів заявки, що підтверджується роздруківкою заявки з офіційного веб-сайта товариства https://creditup.com.ua. ТОВ «ВЕЛЛФІН» прийняте рішення і через ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», із яким у позивача укладений договір про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року, здійснило переказ грошових коштів у сумі 1800.00 гривень на картковий рахунок відповідача.

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, що оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно зі ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 і 1.3 укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і ОСОБА_1 договору позики № 205759 від 12 червня 2017 року позичальник ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 1800.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності строком на 30 (тридцять) днів. Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків (п. 3.1 договору). Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною договору позики, повернення позики здійснюється позичальником 12 липня 2017 року в сумі 2772.00 гривні, із яких 1800.00 гривень сума за договором, 972.00 гривні сума до сплати процентів за період із 12 червня 2017 року до 12 липня 2017 року. Із наданої позивачем довідки щодо заборгованості вбачається, що станом на 14 липня 2020 року загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 перед позикодавцем за вказаним договором позики і нарахованими відсотками становить 77866.60 гривень, із яких: 1800.00 гривень заборгованість за основною сумою позики; 36538.60 гривень заборгованість за відсотками згідно договору; 39528.00 гривень заборгованість за простроченими відсотками згідно договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, у передбачений договором строк грошові кошти (суму позики) і нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, що складається із суми позики 1800.00 гривень і процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період із 12 червня 2017 року до 12 липня 2017 року в сумі 972.00 гривні.

Позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за основним зобов`язанням, що складається із суми позики 1800.00 гривень, і процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період із 12 червня 2017 року до 12 липня 2017 року в сумі 972.00 гривні підлягають задоволенню.

Разом із тим, позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками і заборгованості за простроченими відсотками задоволенню не підлягають.

Правовим нормами ст.ст. 1046 і 1049 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 і ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу вказаних правових норм виходить, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в правовідносинах забезпечуються правовими нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України, що регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 12 липня 2017 року.

Позикодавець ТОВ «ВЕЛЛФІН» має право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 12 липня 2017 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування позикою включає період із 12 липня 2017 року до 14 липня 2020 року, що виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена ТОВ «ВЕЛЛФІН» вимога в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування позикою за період із 12 липня 2017 року до 14 липня 2020 року не підлягає задоволенню. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» пропорційно задоволеним позовним вимогам. При пред`явленні вказаного позову ТОВ «ВЕЛЛФІН» сплачений 15 липня 2020 року судовий збір у розмірі 2102.00 гривні. Позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» задоволені на 3.56% (2772.00 гривні, що стягнуті із відповідача ОСОБА_1 , х 100% : 77866.60 гривень, що є ціною позову і пред`явлені ТОВ «ВЕЛЛФІН» позовні вимоги). Тому із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ВЕЛЛФІН» необхідно стягнути грошові кошти в сумі 74.83 гривні судового збору (2102.00 гривні судового збору : 100% х 3.56%).

Керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 611, 626, 638, 639, 1046, 1048, 1049 і 1050 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики частково задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (, місцезнаходження 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, б. 48; рахунок IBAN- НОМЕР_2 в ПАТ «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346) грошові кошти в сумі 2772 (дві тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 00 копійок (із яких: сума основного боргу в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок; заборгованість за процентами в сумі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок) заборгованості станом на 14 липня 2020 року в межах строку кредитування за період із 12 червня 2017 року до 12 липня 2017 року за договором позики № 205759 від 12 червня 2017 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м. Києва грошові кошти в сумі 74 (сімдесят чотири) гривні 83 копійки судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» м. Києва до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя