КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Потабенко Л.В.
Єдиний унікальний номер справи № 372/285/21
Апеляційне провадження №22ц/824/8847/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Савченка С.І., Верланова С.М.

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради, особи як не приймала участі у справі на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент цивільного захисту населення, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У січні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

У заяві зазначав, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році , що підтверджується посвідченням особи серії НОМЕР_1 виданого 03 вересня 2020 року, і встановлено йому безстроково 11 групу інвалідності.

Відповідно до п.9 ст.7 Закону України « Про статус ветеранів війни , гарантій їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб,залучених до складу формувань Цивільної оборони ,які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи.

Заявник зазначає, що він є саме такою особою, оскільки він був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року, оскільки працював на той час в Обухівському АТП 13238 і відповідно до наказу по підприємству - здійснював перевезення вантажів на ЧАЕС .

На звернення від 13 жовтня 2020 року , щодо встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення , від Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації 19 жовтня 2020 троку він отримав відповідь , що відсутні правові підстави для встановлення йому такого статусу. Рекомендовано йому звернутися до Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації. В подальшому назва департаменту змінилась .

Листом від 26 жовтня 2020 року йому рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту ,що має юридичне значення (залучення до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи).

Встановлення вказаного факту, заявнику необхідно для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 11-ої групи та отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Встановити факт іншим шляхом ніж судовий неможливо, через знищення документів або відсутністю їх у архівах.

У заяві ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року .

Ухвалою судді від 28 січня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2021 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 24 січня 1988 по 23 лютого 1988 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради , особа яка не приймала участі у справі подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, та постановити нове рішення, яким залишити заяву без розгляду . У скарзі посилались на те, що встановлення статусу інваліда війни передбачає спеціальний порядок, та в окремому провадженні не може бути розглянутий .

Заявник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу , в якому зазначив ,що права апелянта даним рішенням не порушуються , а відтак скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 15 липня 2021 року у за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Представник Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради, особи як не приймала участі у справі , приймав участь у розгляді справи в апеляційному суді .

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд першої інстанції,задовольняючи заяву ОСОБА_1 виходив із того , що можливе встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник був залучений до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Такі висновки суду не грунтуються на вимогах закону .

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 та 6 розділу IV ЦПК України у редакції, чинній на час звернення заявника до суду.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України , окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України у зазначеній редакції суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду..

Суд встановив, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту залучення його до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 24 січня 1988 по 23 лютого 1988 року.

Заявник вказував, що від Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації 19 жовтня 2020 троку він отримав відповідь , що відсутні правові підстави для встановлення йому такого статусу. Рекомендовано йому звернутися до Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації. В подаьшому назва департаменту змінилась .Як зазначила представник апелянта , заявник звертався і до апелянта,з заявою про встановлення йому статусу інваліда війни .

Підставою для відмови у наданні статусу інваліда війни стало те, що заявник не подав документи, які би підтверджували факт його залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тому він просив встановити факт залучення його до таких формувань в окремому провадженні.

Вказаний факт не може бути встановлений в порядку окремого провадження у цивільному судочинстві, оскільки не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни тощо.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать, зокрема, інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правовий статус інваліда війни підтверджується відповідним посвідченням, виданим відповідно до Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі також - Порядок).

У пункті 10 Порядку зазначено, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

На підтвердження факту залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і для доведення неправомірності відмови заінтересованої особи у наданні заявникові статусу інваліда війни, подаючи до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення,заявник надав копію трудової книжки з якої видно ,що з 08 червня 1987 року по 07 жовтня 1989 року ОСОБА_1 працював водієм в Обухівському АТП 13238, тобто в той період коли перебував у відрядженні, а саме з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року , копію посвідчення серії НОМЕР_2 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1988 році , копію довідки МСЕК серії АВ № 0100072 від 25 червня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС З 25 червня 2020 року , копію експертного висновку від 30 березня 2020 року N 75 Центральної міжвідомчої експертноїї комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку захворювання та смертності з роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 та наданої документації на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_1 , встановлено, що захворювання, пов`язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , копію виписки з наказу № 1 від 06 січня 1988 року по Обухівському АТЛ 13238, водія ОСОБА_1 було відряджено в м. Чорнобиль у зведену автоколону, для перевезення вантажів, строком на 31 день з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року , копію довідки Обухівського АТО 13238 від 21 жовтня 1992 року про нарахування заявнику додаткової заробітної плати в підвищеному розмірі по місцю основної роботи за період відрядження з 24 січня 1988 року по 23 лютого 1988 року.

З огляду на документи, які є у матеріалах справи , апеляційний суд вважає, що заявник звернувся до суду з метою отримання доказу, який би підтверджував правомірність його дій, спрямованих на отримання статусу інваліда війни.

Тому с лід зазначити ,що суд першої інстанції не врахував ,що діюче законодавство передбачає спеціальний порядок встановлення статусу інваліда війни, то в окремому провадженні не може бути встановлений юридичний факт залучення заявника до складу н формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який фактично підтвердить належність заявника до інвалідів війни

У випадку якщо заінтересована особа отримала від заявника документи, які підтверджують факт його залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте надала відмову, яку заявник, маючи документальні підтвердження зазначеного факту, вважає безпідставною, він може оскаржити такі дії заінтересованої особи до адміністративного суду, до повноважень якого належить, зокрема, перевірка законності й обґрунтованості відмови заінтересованої особи та оцінка наданих їй заявником документів як доказів його залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року № 310/8703/17.

З огляду на вказане, рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Апеляційний суд роз`яснює заявнику ОСОБА_2 про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374, 377, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради, особи яка не приймала участі у справі, задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2021 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент цивільного захисту населення, оборони та взаємодії з правоохоронними органами Київської обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 липня 2021 року.

Головуючий

Судді