Справа № 158/1134/21
Провадження № 2/0158/349/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2021 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді - Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ківерцівська державна нотаріальна контора Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ківерцівська державна нотаріальна контора Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно за законом.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_3 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 , який належав його матері ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та єдиним спадкоємцем першої черги після смерті останньої був ОСОБА_3 , який прийняв спадщину фактично, однак не оформив своїх спадкових прав, так як помер. Позивач разом з чоловіком ОСОБА_3 проживали у спадковому будинку, проводили його ремонт. Однак після смерті останнього відповідач ОСОБА_2 активно почала цікавитись спадковим майном, змінила замки на вхідних дверях будинку, вказує, що є спадкоємцем п`ятої черги та подала відповідну заяву до державного нотаріуса. Позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 . Відповідач належить до наступної черги п`ятої. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва на спадкове майно їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути із відповідача судові витрати у справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Водночас її представником ОСОБА_5 було подано письмові пояснення, в силу яких вказує, що відповідач ОСОБА_2 не має будь-якої кровної спорідненості зі спадкодавцем ОСОБА_3 , тому взагалі не входить до будь-якої черги спадкоємців за законом останнього. Вона лише була хрещеною матір`ю спадкодавця, займалась його похованням. Таким чином, ОСОБА_2 не є належним відповідачем у даній справі, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.
Представник третьої особи Ківерцівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (повторним) серії НОМЕР_1 від 04.02.2021 (а.с. 10).
Судом також встановлено, що останній в порядку спадкування успадкував після смерті матері ОСОБА_4 домоволодіння у АДРЕСА_1 , однак не встиг оформити своїх спадкових прав, так як помер.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.11.2019 встановлено факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу з 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5-6). Таким чином позивач ОСОБА_1 належить до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 .
Також рішенням цього ж суду від 26.05.2020 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 8-9).
Судом також встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с. 4).
Водночас щодо письмових пояснень відповідача ОСОБА_2 , то суд зазначає наступне:
Положеннями глави 89 ЦК України визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.
Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Належним відповідачем у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.
Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 звернулась до Ківерцівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще ІНФОРМАЦІЯ_4 , одночасно додавала свідоцтва про укладення нею шлюбу, про своє народження, а також народження її батька ОСОБА_6 .
Крім того, відповідач виступала також відповідачем у цивільних справах за позовами ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, активно брала в них участь, оскаржувала рішення як першої, так і апеляційної інстанції, жодного разу не заперечувала свою належність до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 (а.с. 8-9; 47; 55-56; 60-63). А тому, на думку суду, ОСОБА_2 є належним відповідачем по даній справі, яка з 2018 року претендує на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 . У зв`язку з цим судом не береться до уваги заперечення щодо позову зазначені в письмових поясненнях представника відповідача.
Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 534, 549 ЦК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ІНПП: НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , с. Липне вул. Центральна Ківерцівського району Волинської області, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ківерцівська державна нотаріальна контора, м. Ківерці вул. Шевченка, 6 Волинської області .

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повне судове рішення складене 23.07.2021