Справа № 308/9325/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №308/2330/20 від 07.04.2020 року або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

20 липня 2021 року до суду поступила заява ОСОБА_1 , у згідно якої просить скасувати судовий наказ, виданий 07.04.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/2330/20 (провадження №2-н/308/459/20) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованості,що станом на 02.03.2020 року складається із: основного боргу 8051,91 грн.; інфляційних втрат 76,86 грн.; 3% річних 75,32 грн., а також сплаченого заявником судового збору, що становить 210,20 грн. або визнати судовий наказ виданий 07.04.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/2330/20 (провадження №2-н/308/459/20) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованості, що станом на 02.03.2020 року складається із: основного боргу 8051,91 грн.; інфляційних втрат 76,86 грн.; 3% річних 75,32 грн., а також сплаченого заявником судового збору, що становить 210,20 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №308/2330/20 від 07.04.2020 року або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Положеннями ч.ч.2, 3, 4, 5 ст. 170 ЦПК України передбачено вимоги до форми і змісту заяви про скасування судового наказу та строків її подання.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Положеннями ст.173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справи слідує, що 07.04.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ у справі №308/2330/20, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованості, що станом на 02.03.2020 року складається із: основного боргу 8051,91 грн.; інфляційних втрат 76,86 грн.; 3% річних 75,32 грн., та стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» судового збору, у розмірі 210,20 грн..

Таким чином, боржником за вказаним судовим наказом є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із долученої до заяви копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданої 19.02.2021 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15.02.2021 року складено відповідний актовий запис за №229.

Заява про скасування судового наказу №308/2330/20 від 07.04.2020 року або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню подана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підтвердження повноважень долучена довіреність від 30 жовтня 2020 року, посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М., за реєстровим №1628, якою, серед іншого але не виключно, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на представництво його інтересів в суді.

Пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені в тому числі такими документами - довіреність фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (частина друга статті 62 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 64 ЦПК України підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються ЦК України.

Загальні вимоги щодо оформлення представництва врегульовані Цивільним кодексом України, відповідно до частини першої статті 237 якого представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

При цьому, згідно з пунктом 6 частини першої статті 248 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема, смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Зазначене дає підстави вважати, що на час звернення із заявою до суду, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 представництво його інтересів ОСОБА_1 за довіреністю припинено.

Оскільки представництво ОСОБА_2 було припинено в силу закону, а довіреність, яка долучена до матеріалів справи, не породжує процесуального правонаступництва в межах цієї справи, заява, подана ОСОБА_1 , підписана особою, яка не має права її підписувати.

Підстав, за якими повноваження ОСОБА_1 за довіреністю від 30 жовтня 2020 року на час звернення із заявою до суду у розглядуваній справі зберігалися відповідно до абзацу другого пункту 6 частини першої статті 248 ЦК України, не встановлено.

Подібна за змістом позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.09.2020 року у справі №206/1526/19.

Таким чином, судовим наказом стягнуто заборгованість із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак із заявою про скасування судового наказу або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відносно боржника ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , який не є боржником чи його представником.

У заяві ОСОБА_1 вказує, що є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , разом з тим жодних доказів того, що до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки після смерті ОСОБА_2 та що він прийняв спадщину суду не надано.

У матеріалах страви відсутні відомості, що сторону боржника у виконавчому провадженні було замінено.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч.4 ст.183 ЦПК України).

Заява ОСОБА_1 в частині визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню подана на стадії виконання судового рішення.

Судом встановлено, що в додатках до заяви, відсутні докази направлення (надання) даної заяви іншим учасникам справи (провадження).

З урахуванням наведеного, враховуючи що заяву про скасування судового наказу та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, подана особою, яка не підтвердила свої повноваження, крім цього, вимога заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню подана на стадії виконання судового рішення та до заяви не долучено доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи, суд приходить до висновку про повернення заяви заявнику без розгляду.

Крім того, додані до заяви копії письмових доказів не завірені відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України.

Також суд звертає увагу, що ЦПК України передбачено різний порядок розгляду заяви про скасування судового наказу та заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, вимоги заяви не можуть бути сформованими таким чином, як вони сформованій у даній заяві, шляхом вибору на розсуд суду одного із двох варіантів.

Суд використовуючи аналогію закону роз`яснює заявнику, що згідно ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. ст. 170 -172, 173, 183, 259-260, 432 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №308/2330/20 від 07.04.2020 року або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.