Справа № 171/280/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" липня 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Семенової Н.М.,

за участю секретаря - Ровної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", треті особи: приватний виконавець Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

15.02.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", треті особи: приватний виконавець Табінський Олег Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на початку 2021 року вона отримала розрахунковий лист в розрахунковому відділі АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця. Криворізька дирекція залізничних перевезень», де її повідомили, що на адресу підприємства приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович направив постанову про стягнення з неї заборгованості згідно кредитного договору, який вона нібито уклала з АТ «Сбербанк», при цьому кошти в російський банк з неї стягує колекторське угруповання ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» у розмірі 43632,06 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис №2020 від 14.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. Вважає, що виконавчий напис №2020 від 14.12.2020 року вчинений з порушенням вимог законодавства та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису розрахунок, що перевищує максимально можливу основну заборгованість. Крім того, нотаріус міг вчинити виконавчий напис тільки на підставі документу, що підтверджують безспірність заборгованості. З розміром заборгованості позивач категорично не згодна. Відповідачем для вчинення виконавчого напису було надано розрахунок, що носить спірний характер. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості відносно якої вчинявся виконавчий напис. Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості. Разом з тим кредитний договір з передбаченою можливістю стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса не укладався, а факт безспірності нарахованих сум взагалі не підтверджений відповідачем. Зазначила, що вона не укладала жодних угод щодо отримання грошових коштів з Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» та АТ «Сбербанк». Тому, на підставі викладеного просить позов задовольнити, визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 14.12.2020 за №2020 про стягнення заборгованості у розмірі 43632,06 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.04..2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, за правилами загального позовного провадження (а.с.38).

Ухвалою суду від 20.04.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 2020 від 14.12.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. (а.с.44-45).

Ухвалою суду від 13.05.2021 року витребувано докази від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. (а.с.48).

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримуює у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надали, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа - приватний виконавець Табінський О.В. в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. в судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2020 року ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" звернулось із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. у якій просять стягнути на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованість з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором №69/0 від 20.05.2013, укладеним з ТОВ ""РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА". Право вимоги щодо стягнення повної заборгованості в сумі 43132,06 грн. з боржника ОСОБА_1 виникло 20.12.2019 року. Про необхідність виконання умов кредитного договору та вчинення виконавчого напису нотаріуса, боржник додатково повідомлявся 07.10.2020 року шляхом надсилання відповідного листа. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.12.2019 року по 06.11.2020 року. Сума заборгованості складає 43132,06 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16053,25 грн., проценти за користування кредитом - 27078,81 грн.

14.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 2020, згідно якого запропоновано звернути стягнення з громадянки ОСОБА_1 на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованості за кредитним договором №69#0 від 20.05.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.12.2019 року по 06.11.2020 року. Сума заборгованості становить 43132,06 грн., що складається з: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16053,25 грн., проценти за користування кредитом - 27078,81 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума,я яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 43632,06 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.01.2021 року, ВП №64013611, при примусовому виконанні виконавчого напису №2020 виданого 14.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованості в розмірі 43632,06 грн., відповідно до кредитного договору від 20.05.2013 року, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.9-10).

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як вбачається з наданих нотаріусом документів з нотаріальної справи судом не встановлено на підставі яких документів, що підтверджують безспірність заборгованості вчинено виконавчий напис.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, вказаний відповідачем є безспірним.

Розрахунок боргу виконаний працівниками банку щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача, тому, наданий відповідачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту, відсотками не є доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача.

З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис, нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною 14.12.2020 за №2020 про стягнення заборгованості у розмірі 43132,06 грн. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" таким, що не підлягає виконанню.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя:Н. М. Семенова