РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Баскаковій К.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 27 березня 2000 року ОСОБА_2 , склала заповіт, посвідчений секретарем Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все належне їй майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, яке буде належати їй на день смерті в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами і сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0120359 розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах заповіла їй ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно.

Після смерті ОСОБА_2 , вона у визначений законом шестимісячний термін не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знала про те, що мати заповіла належне їй майно саме їй, не знала про наявність вказаного заповіту, посвідченого на її ім`я, і ніхто її про це не повідомив. У травні 2021 року, здійснюючи прибирання в житловому будинку, де до своєї смерті проживала мати, позивач виявила заповіт складений на її ім`я.

У позовній заяві просила визначити їй два місяці додаткового строку для прийняття спадщини.

В судове засідання позивач не з`явилась, скерувала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутність.

Представник відповідача Устилузької ради Володимир-Волинського району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява міського голови Поліщука В. в якій він просить слухати справу у відсутності їх представника, не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України.

В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права застосовуючи при цьому Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Згідно заповіту посвідченого секретарем Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 27.03.2000 року, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, яке буде належати їй на день смерті в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами і сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0120359 заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 від 18 лютого 2006 року, виданим виконавчим комітетом Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 5,74 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Згідно довідки Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 239/08-04 від 07.06.2021 року, ОСОБА_3 до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала за вище вказаною адресою одна. Від імені ОСОБА_3 27.03.2000 року Рогожанською сільською радою Володимир-Волинського району посвідчено заповіт, який не змінений та не відмінений.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

З пояснень позивача у її позовній заяві вбачається, що після смерті матері, вона у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку з тим, що не знала про те, що покійна ОСОБА_3 заповіла належне їй майно саме їй, не знав про наявність вказаного заповіту, посвідченого на її ім`я, і ніхто її про це не повідомив. У травні 2021 року, здійснюючи прибирання в житловому будинку, де до своєї смерті проживала мати, позивач виявила заповіт складений на її ім`я. У позовній заяві просив визначити йому два місяці додаткового строку для прийняття спадщини

Як встановлено судом, позивач на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на її користь дізналась поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Варто також звернути увагу на те, що згідно повідомлення Володимир-Волинської нотаріальної контори № 882/01-16 від 08 липня 2021 року спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Даний факт є свідченням того, що ніхто до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про спадщину не звертався, а відтак нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом.

Необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (правові позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, а також ВС у справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року).

Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця майна, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України, дійшов висновку, що наявності правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин фактичні обставини справи встановлені судом на підставі доводів позивача, які повністю підтверджені нею документально.

Відтак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не була обізнана про наявність заповіту, не знала, що заповіт було складено на її користь.

За таких обставин позивач по смерті матері до нотаріуса для прийняття спадщини вчасно не звернулась.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1268-1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий (підпис)

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер