Провадження № 2/643/1603/21
21.07.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: Новіченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
до ОСОБА_1
про стягнення 23 535, 65 грн.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач) звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 23 535, 65 грн., з яких: 22 747, 34 грн. - загальна сума заборгованості за основним боргом, 393, 98 грн. - розмір комісії, 138, 61 грн. - загальна сума нарахованої пені, 225, 91 грн. - розмір 3 % (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту, 24, 62 грн. - 3 % річних % (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів, 3, 24 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 1, 95 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 17.12.2018 між сторонами було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якою він погодився на одержання кредиту та його умови, внаслідок чого банк встановив клієнту відновлювальну кредитну лінію у розмірі 46 000, 00 грн. на строк 60 місяців, з процентною ставкою 38, 00 % річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. При цьому, з боку відповідача має місце неналежне виконання на себе грошових зобов`язань за договором, у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитом. За таких обставин, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву, відповідно до змісту якої, останній просить суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позов в порядку статті 191 Цивільного процесуального кодексу України не скористався.
Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання.
Зокрема, згідно з частиною 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Відповідно до частини 2 статті 191 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
17.12.2018 року між позивачем та відповідачем укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сторінці банку, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву про приєднання № 1668455/250317 та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (далі - Договір).
Згідно з п. 3.1 Договору шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, ОСОБА_1 (клієнт) беззастережно приєднується до договору в редакції, що на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщені на Інтернет - сторінці банку www.oschadnybank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.
Пунктом 3.2 Договору визначено, що відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетовою кредитною схемою.
Відповідно до п. 3.4 Договору банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом.
Пунктом 3.4.1. Договору унормовано, що клієнт просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні, код банку 351823, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток розміщених на сайті банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку.
За змістом п. 5.1 Договору ця Заява про приєднання є невід`ємною частиною Договору. Підписанням Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, що передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, у тому числі договору банківського рахунку та Кредитного договору, та достовірність даних, у тому числі персональних, вказаних у Заяві про приєднання. Клієнт запевнює банк, що із змістом інструкції про порядок відкриття, використання, закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р. (зі змінами) ознайомлений та розуміє, що вимоги цієї інструкції для нього обов`язкові. Клієнт також підтверджує, що йому відомо про те, що рахунок забороняється використовувати для операцій пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання цієї заяви про приєднання. Клієнт усвідомлює, що ця заява про приєднання рівною мірою поширюється на всі продукти та послуги, що будуть надаватись банком клієнту в майбутньому в рамках цієї заяви про приєднання, тарифів та договору. Всі терміни та скорочення, що вказані, за текстом цієї заяви, вживаються в значеннях, визначеному договором. Просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (в т.ч. підписання договорів, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису банку, умови використання якого визначені у договорі.
Пунктом 6.1 Договору передбачено, що підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою на приєднання, він погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору.
Згідно п. 6.2. Договору Клієнт просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 6.3 Договору Клієнт погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 30 000, 00 грн., максимальний розмір кредиту - 250 000, 00 грн., строк кредитування: 60 міс. з можливим подовженням на той самий строк.
За умовами п. 6.6 Договору, процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає:
6.6.1. 38, 00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірванням договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі.
6.6.2. комісійна винагорода за обслуговування використаної частини встановленого кредиту складає 0 (нуль) процентів від використаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно у всіх випадках, крім випадку використання кредитними коштами протягом грейс-періоду.
6.6.3. 0,001 % річних за користування кредитом сплачується щомісячно згідно умов розділу XXII договору.
6.6.4. розмір процентів річних за користування кредитними коштами, які застосовуються у разі припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування та або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі, визначається у додатку 1 до договору.
6.6.5. плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0, 00 % від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно.
Згідно умов п. 6.7 Договору клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5, 00 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена) визначеної за звітний (білінговий) період на дату обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Також клієнт має право в будь-який час без сплати банку будь-яких комісій за це провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту в порядку, визначеному договором, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту. Клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом та іншим сумам, які повинні бути сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту.
Пунктом 6.8 Договору передбачено, що комісійна винагорода та зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 2, 99 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. Розмір комісійної винагороди вказано згідно з тарифами банку, чинними на дату складання цієї заяви. Тарифи можуть змінюватися банком в порядку, передбаченому договором. Надалі клієнт має самостійно ознайомлюватися із змінами до тарифів банку за зняття готівкових коштів наданих в кредит.
Відповідно до п. 6.11 Договору підписанням цієї заяви Клієнт підтвердив, що до підписання даної заяви банк надав йому як споживачу, а він ознайомився з загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви.
Клієнт підтвердив факт отримання у письмовій формі Паспорту споживчого кредиту (пункт 6.12. Договору).
Крім того, 17.12.2018 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), за умовами якого сума ліміту кредиту 250 000, 00 грн.; строк кредитування 60 міс.; мета отримання -споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - готівковим/безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення /майнові права на грошові кошти; процента ставка відсотків річних - 38, 00 %, тип процентної ставки - фіксована; комісія за видачу готівкових кредитних коштів - 2, 99 %; загальна річна процентна ставка відсотків річних - 45, 31 %; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит -зазначається розмір платежу, база його розрахунку та умови його застосування, пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку , яка діяла в період, який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).
Положеннями частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.
Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частинами 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір є консенсуальним (на відміну від договору позики, який є реальним), тобто вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору.
Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленого ліміту кредитної лінії.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом в сумі 22 747, 34 грн.
За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, відповідний борг в сумі 22 747, 34 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.
Щодо позовних вимог в частині стягнення комісії в сумі 393, 98 грн. суд, враховуючи приписи п. 6.8. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту, вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 138, 61 грн., суд зазначає наступне.
Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Розділом 6 Паспорту споживчого кредиту визначені наслідки прострочення виконання зобов`язань за Договором, а саме пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не повинна перевищувати половини суми, одержаної споживачем за Договором про споживчий кредит.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 138 61 грн. та з урахуванням вищевказаних приписів чинного законодавства та умов Договору, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 225, 91 грн. та інфляційні втрати в сумі 3, 24 грн. на суму простроченого кредиту, а також 3% річних в сумі 24, 62 грн. та інфляційних втрат в сумі 1, 95 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд вважає його таким, що відповідає чинному законодавству, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з частиною 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями частин 1 та 3 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України).
Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).
При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення 23 535, 65 грн. задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість кредитом у сумі 22 747 (двадцять дві тисячі сімсот сорок сім) грн. 34 коп., комісію у сумі 393 (триста дев`яносто три) грн. 98 коп., пеню у сумі 138 (сто тридцять вісім) грн. 61 коп., 3% на суму простроченого кредиту у сумі 225 (двісті двадцять п`ять) грн. 91 коп., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів у сумі 24 (двадцять чотири) грн. 62 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у сумі 3 (три) грн. 24 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 1 (одна) грн. 95 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
4. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 21.07.2021 року.
Суддя Н.В. Новіченко