Справа №745/74/21
Провадження № 2/745/61/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третьої особи Сосницької селищної ради Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати неповнолітніх відповідачів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування належною йому частиною житлового будинку АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що він є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; що підтверджується витягом з рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 травня 1993 року, згідно з яким йому виділено 1/2 частину даного житлового будинку, яка знаходиться в стадії ремонту і не пристосована до проживання. У 2018 році він зареєстрував двох неповнолітніх дітей у належній йому на праві власності частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, в належній йому на праві власності частині житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровані, але ніколи до неї не вселялись, ніколи в ній не проживали, і зараз не проживають неповнолітні відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , бо проживають вони в іншому місці, а саме, в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності їх матері ОСОБА_6 , при чому, донька ОСОБА_4 навчається у м. Чернігові, а син ОСОБА_5 навчається в Макошинській школі. З реєстрації неповнолітні відповідачі не знімаються, бо їх мати ОСОБА_6 цього не хоче, бо має претензії, вона звернулась до суду з позовом про поділ нашого спільного подружнього майна, який розглядається судами, таким чином ОСОБА_6 хоче йому нашкодити і не знімає неповнолітніх дітей з реєстрації у його частині житлового будинку. Він має намір продати належну йому частину житлового будинку, бо не має коштів на її утримання, тому є необхідність зняти неповнолітніх відповідачів з реєстрації. Неодноразово звертався до своїх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та до їх матері відповідачки ОСОБА_6 з проханням знятись з реєстрації з його частини житлового будинку і зареєструватись по своєму місцю фактичного проживання, навіть пропонував їм грошову компенсацію від продажу свого нерухомого майна, але відповідачі з реєстрації не знімаються, а орган місцевого самоврядування Сосницька селищна рада Чернігівської області відмовляється зняти з реєстрації відповідачів без їх згоди, вимагають рішення суду. Позивач ОСОБА_3 та йогопредставник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_6 та відповідачі: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ; в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Представник третьої особи Сосницької селищної ради як органу опіки та піклування в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що у 1993 році будинок АДРЕСА_1 рішенням Сосницького районного суду був розділений по 1/2 частині між нею та ОСОБА_3 . Будинок має один вхід, який облаштований у її частині. Частина будинку, яка належииь ОСОБА_3 , для проживання не придатна. В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що уже тривалий час він та його сім`я проживають в частині будинку АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 , в іншій частині будинку, яка належить ОСОБА_3 , ніхто не проживає, і за цей час ніхто не проживав. Даний будинок має один вхід, яким він користується, інша частина будинку входу не має. Заслухавши представників сторін та дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 11.05.1993 року ОСОБА_3 було виділено 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 частину даного будинку було виділено ОСОБА_7 , (а.с. 7-11). Згідно з копією довідки Сосницької селищної ради №19-25/5-421від 05.08.2020 року ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали без реєстрації в АДРЕСА_3 , (а.с. 10).

Із копій актів обстеження технічного стану житлового будинку АДРЕСА_1 від 24.01.2021 року та 28.01.2021 року вбачається, що в частині будинку, власником якого є ОСОБА_3 , зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дана частина будинку перебуває в непридатному стані для проживання, відсутнє опалення, освітлення, доступ в середину будівлі. В даній частині будинку ніхто не проживає, (а.с. 4-5). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2021 року ОСОБА_7 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресом: АДРЕСА_1 ; на підставі рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 11.05.1993 року, (а.с. 15). Відповідно до листа старости Макошинського старостинського округу Менської міської ради №114/15-03 від 22.02.2021 року ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 21.09.1993 року, (а.с. 23). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 05.05.2021 року 1/2 частина будинку, що є власністю ОСОБА_3 , не облаштована належним чином та не створені належні умови для проживання в ньому дітей, (а.с. 78). Із акту обстеження будинку від 06.05.2021 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; власником якого є ОСОБА_3 , придатний для проживання, хоча і потребує ремонту, (а.с. 79).

З висновку органу опіки та піклування Сосницької селищної ради від 11.05.2021 року вбачається, що орган опіки та піклування Сосницької селищної ради вважає за можливе визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , (а.с. 75-77). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно дост. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 176 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Майно повинно задовольняти потреби дитини в проживанні, відпочинку, духовному, інтелектуальному та фізичному розвитку, підготовці до дорослого життя.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та зібраних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що права позивача дійсно порушені, оскільки відповідачі в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; ніколи не проживали і не проживають, але значаться зареєстрованими, а отже, втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст 16, 319 ЦК України, ст.ст. 64, 72 ЖК України, ст. 176 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 15, 16, 81, 141, 263-265, 267, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити. Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування частиною житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 . Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Суддя О.М.Даньков