Дата документу 17.03.2021 Справа № 2-3262/11
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 2-3262/11 Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/1156/21
У Х В А Л А

17 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кримської О.М., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на житловий будинок, шляхом його продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження та виселення осіб,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 , через адвоката Працевитого Г.О. подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 лютого 2021 року залишена без руху для надання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 75127,47 грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання.

На виконання вказаної ухвали представником ОСОБА_4 до апеляційного суду направлено заяву про зменшення розміру судового збору. Вказана заява мотивована тим, що апелянт ОСОБА_1 не може сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 75127,47 грн. у зв`язку з тим, що він є безробітним та має захворювання хронічний подагричний артрит.

Дослідивши доводи клопотання про зменшення розміру судового збору, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як передбачено положеннями постанови Пленуму ВСУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження майнового стану апелянта, представником надано копії сторінок трудової книжки ОСОБА_1 з 1 по 11 та з 18 по 23. Проте вказані додатки не можуть свідчити на користь доводів щодо неможливості сплати судового збору у визначеному законом розмірі виходячи з наступного.

Так аркуші трудової книжки з 18 по 23 містять відомості щодо нагородження орденами та медалями та про присвоєння почесних звань і не містять інформації щодо місця роботи скаржника. Відповідно до останнього запису на 11 сторінці копії трудової книжки ОСОБА_1 не працевлаштований з 2002 року.

Проте факт відсутності офіційного місця роботи не перешкодив ОСОБА_1 у 2005 році укласти кредитний договір за яким було отримано кошти на придбання житлової нерухомості, та у 2008 році укласти ще один кредитний договір, за яким було отримано кошти, зокрема на споживчі цілі.

Тобто факт відсутності офіційного місця роботи взагалі не є доказом майнового стану ОСОБА_1 .

Інших матеріалів, що містять інформацію відносно майнового стану ОСОБА_1 , зокрема, довідок про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, до заяви долучено не було.

Щодо посилання представника на те, що розмір судового збору підлягає до сплати не від суми боргу, а саме від суми вартості заставного майна.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Відповідно до вимог п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду дорівнює 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З наведеного вбачається, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду визначається на рівні 150 % від ставки, що мала бути сплачена при поданні позовної заяви, в тому числі і тієї, якою збільшено розмір позовних вимог. При цьому законодавець не пов`язує розмір судового збору що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги з вартістю майна, в тому числі і заставного (іпотечного).

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, у задоволені заяви про зменшення розміру судового збору за подачу апеляційної скарги слід відмовити.

З наведеного вбачається, що вимоги ухвали від 15 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, особою, що подала апеляційну скаргу, виконані не були.

Для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження, вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 75127,47 грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2020 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2020 року в цій справі.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та його представнику, адвокату Працевитому Геннадію Олександровичу.

Надати ОСОБА_1 строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 75127,47 грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду О.М. Кримська