Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/222/21
Провадження № 2/191/70/21
10.03.2021 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря - Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» ст. Синельникове-1, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора, про зняття заборони на відчуження нерухомого майна,-
21.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 03 червня 2014 року за реєстром № 159, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5879687. Раніше вищезазначений будинок належав її батькові - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 березня 1968 року батько позивачки отримав позику за місцем своєї роботи - станція Синельникове-1 в сумі 700 (сімсот) рублів строком на 7 (сім) років на будівництво жилого будинку на ділянці, яка відведена за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі повідомлення станції Синельниокве-1 за номером 1 від 15.03.1968 року державним нотаріусом синельниківської державної нотаріальної контори було накладено заборону на відчуження вказаного житлового будинку. 14.11.2006 року заборона на відчуження нерухомого майна перенесена реєстратором - Першою синельниківською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №4053185. 03 червня 2014 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори перенесено запис про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №5879943. Також зазначає, що за життя її батько виплатив станції Синкельникове-1 грошові кошти взяті у позику, а саме 700 (сімсот) рублів, але докази виплати не збереглися ні у родичів померлого батька, ні на підприємстві де він працював у зв`язку з тим що пройшло більше п`ятдесяти років. У зв`язку з наявною забороною позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном, тому просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладену 15 березня 1968 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення станції Синельникове-1 за номером 1 внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03 червня 2014 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером №5879943 та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі та відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 03 червня 2014 року за реєстром № 159, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5879687, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 24.01.2021 року, вбачається, що на буд. АДРЕСА_1 , власником якого зазначено « ОСОБА_1 », накладено Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону на нерухоме майно на підставі повідомлення №1 від 15.03.1968 року станції Синельникове-1 (а.с. 8-9).
Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна в порядку спадкування за законом, на яке відносно попереднього власника-позичальника ОСОБА_2 було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 з метою усунення обставин, які перешкоджають їй у реалізації належних спадкових прав.
Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,81, 206, 263-265, 274-279, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладену 15 березня 1968 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення станції Синельникове-1 за номером 1 внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03 червня 2014 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером №5879943 та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А. В. Твердохліб