СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/209/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

в с т а н о в и в :

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 .

В обгрунтування заяви зазначено, що ним буде подано позов до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування записів про реєстрацію прав власності за АТ "Райффайзен Банк Аваль". Як зазначає заявник 30.06.2021 р., було укладено договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 , відповідно до якого право власності перейшло від АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 . Окрім того, як зазначив позивач в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за його позовом про визнання недійсним правовстановлюючого документу на спірну квартиру. 19.11.2019 р, було потсановлено рішення про відмову в позові. На даний час вказана справа перебуває на розгляді у Верховному Суді за касаційної скаргою, яка на даний час не розглянута. Згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2018 р. та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 р., реєстрація прав власності за банком скасована. В серпні банк звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на квартиру за Банком, проте в реєстрації було відмовлено з підстав наявності обтяження. Як зазначив заявник, з липня 2008 р. по теперішній час разом з ним в спірній квартирі проживають його донька та колишня дружина, та як зазначив останній виселення його та чоенів сім`ї може призвести до виникнення негативних наслідків для них, пов`язаних з відсутністю житла. А тому просив забезпечити позов шляхом заборони будь-яким способом і будь-яким особам виселення з спірної квартири та вселення в неї до розгляду справи про визнання недісним договору купівлі-продажу квартири.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконанняможливого рішення суду прозадоволення позову;з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюванихправ або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог. Недоведення заявником дійсної необхідності забезпечення позову, а також недотримання у разі застосування конкретних заходів забезпечення зазначених критеріїв співрозмірності та збалансованості інтересів сторін є підставою для відмови у задоволенні заяви учасника справи про забезпечення позову (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2019, 923/558/18)

Звертаючись з заявою про забезпечення позову заявником не наведено обгрунтовані підстав для застосування саме такого виду заходу забезпечення позову, не надано належні та допустимі докази, що надає можливості суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 149-153, 257, 260, 261, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви,- відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя Бабич Н.Д.