Справа № 766/4109/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Амінова Світлана Ренатівна (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Театральна, буд. 44, оф. 10), особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

17 березня 2021 року представник заявника звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у який зазначає про намір пред`явити до ОСОБА_2 позов про витребування майна із чужого незаконного володіння та просить:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 ;

- заборонити державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам та будь-яким іншим особам вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з відчуження квартири АДРЕСА_3 .

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії зазначено, що ОСОБА_3 , на праві власності належала квартира АДРЕСА_4 , яка була предметом іпотечного забезпечення за кредитом від 24 жовтня 2007 року, що був виданий їй в іноземній валюті АКІБ «УкрСиббанк».

Рішенням Суворовського районною суду м. Херсона від 08.05.2014 року у справі №668/3566/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 га ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанку» заборгованість за кредитом в загальній сумі 14 988, 87 дол. США в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту №0 від 24.10.2007 року.

За даним рішенням суду Суворовським районним судом м. Херсона 30.05.2014 року було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №52336826 в межах якого, незважаючи на заборону відчуження майна, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», з електронних торгів вищезазначена квартира була продана ОСОБА_5

Свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру було видане приватним нотаріусом Херсонського міського округу Маковецькою O.A. на ім`я ОСОБА_5 14 листопада 2020 року, реєстровий №4218.

З метою захисту свого права ОСОБА_1 18 листопада 2020 року звернулась до суду з позовом про визнання електронних торгів недійсними та визнання недійсним свідоцтва про право власності (справа № 766/18523/20).

Крім того, ОСОБА_1 зверталась до суду зі скаргою на дії державного виконавця (справа №766/12308/20, №766/16142/20).

Проте, незважаючи на обізнаність в тому, що право власності на вищезазначену квартиру оспорюється в суді, ОСОБА_5 04.12.2020 року , уклала договір купівлі-продажу, відповідно до якого продала спірну квартиру ОСОБА_2 .

Даний договір було укладено 04.12.2020 року, тобто через 20 днів після отримання ОСОБА_5 права власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва, що було видане останній приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою O.A., та зареєстрованого в реєстрі за № 4218.

Наразі заявниця має намір пред`явити позов про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Оскільки дії ОСОБА_5 , а саме відчуження спірної квартири під час розгляду справи, свідчать про створення перешкод у виконанні рішення суду та у поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту спірної квартири та оголошення заборони на її відчуження.

Даний вид забезпечення позову вважає співмірним з позовною вимогою про витребування майна і його застосування не призведе до порушення прав ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_2 , оскільки перша втратила право власності на спірну квартиру внаслідок її відчуження на користь ОСОБА_2 , тож її права вжиттям заходу позову не порушуються. А ОСОБА_2 не позбавляється права володіння та користування придбаною квартирою на час вжиття заходів забезпечення позову.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2021 року, заяву про забезпечення позову 18.03.2021 року передано судді Булах Є.М.

У відповідності із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи. З огляду на обставини перебування судді 19.03.2021 року на навчанні та того що 20.03.21р. та 21.03.21р. за календарем вихідні дні, питання про забезпечення позову розглядається 22.03.2021 року.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідальності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснити певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що ОСОБА_6 має намір звернутися до суду з позовом до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, предметом якого є нерухоме майно, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, з урахуванням чого суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання про забезпечення позову до подання позовної заяви.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

З урахуванням того, що з заяви вбачається, що предметом майбутнього позову є витребування із чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_3 , яка станом на 22 березня 2021 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та приймаючи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зміни власника у час розгляду та вирішення справи судом, а за загальним правилом забезпечення позову може стосуватися не будь-якого майна, а лише того, право на яке стверджується відповідними доказами, які наявні в матеріалах справи на час вирішення питання про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в частині накладення арешту на спірну квартиру.

Відповідно до ст.2, ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій що набрало законної сили.

Тому з метою збереження існуючого правового титулу спірної квартири до розгляду справи по суті, застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України відповідатиме меті застосування правового інституту забезпечення позову та позовним вимогам.

Обставин, які відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України зобов`язують суд застосувати зустрічне забезпечення щодо позивача на час розгляду заяви не встановлено.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Амінова Світлана Ренатівна (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Театральна, буд. 44, оф. 10), особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою O.A., та зареєстрованого в реєстрі за №4450.

Заборонити державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам та будь-яким іншим особам вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з відчуження квартири АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, до державного реєстратора, до Другої Херсонської державної нотаріальної контори, заявнику та ОСОБА_2 .

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Текст ухвали складено та підписано 22.03.2021 року.

Суддя Є.М. Булах