Справа № 521/7341/17
Провадження №6/521/242/21
УХВАЛА

23 березня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І. О.

за участю секретаря - Шудра Г.С.

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою (поданням) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А. О. про встановлення порядку виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 17.07.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О. звернувся до суду із поданням, в якому просить суд встановити порядок виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 17.07.2017 року по справі № 521/7341/17 шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування від 21.03.2016 року та постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2019 року по справі №521/8260/17 (номер провадження 22-ц/813/5758/19). Подання вмотивоване тим, що у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження ВП 58304020 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7341/17, який видано 29.01.2019 року Малиновським районним суд м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 15 листопада 2016 року у розмірі - 1116486,40 грн; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8000 грн. - судового збору.

06.02.2019 року Приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 58304020 та 06.02.2019 року надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Приватним виконавцем на виконання вимог заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження про накладення арешту на все майно боржника з метою реального виконання вимог виконавчого документу в межах суми боргу було винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника та про накладення арешту на майно боржника ВП № 58304020 від 06.02.2019 року. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 11.02.2019 року, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно довідок ПФУ, боржник пенсію не отримує. Згідно до довідки ПФУ від 03.12.2020 року, боржник працевлаштувалась у ТОВ «РЕСТОРАН ФРАТЕЛЛІ». Згідно довідок ДФС за боржником відсутні відкриті розрахункові рахунки в банках. Довідкою ДФС від 03.12.2020 року також підтверджено, що боржник працевлаштувалась у ТОВ «РЕСТОРАН ФРАТЕЛЛІ».

06.08.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну пату, пенсію, стипендію ті інші доходи боржника ВП № 58304020. Однак, відрахування із заробітної плати боржника є дуже незначними порівняно із загальною сумою заборгованості, що підтверджується Звітами про здійснені відрахування та виплати за листопад 2020 року, грудень 2020 року та січень 2021 року.

Відповідно до інших відповідей з реєструючих установ, майна яке належить боржнику на праві власності не виявлено.

Згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС від 14.02.2019 року, довідок МВС України від 28.08.2019 року та від 03.12.2020 року та ГУ Держспоживслужби в Одеській області від 15.02.2019 року, за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби. Згідно довідки Морської адміністрації від 06.03.2019 року, за боржником не виявлено зареєстрованих суден. Також, відсутні відомості про зареєстроване майно за боржником у Головному правлінні Держпраці в Одеській області, що підтверджується довідкою від 22.02.2019 року.

До боржника 13.02.2019 року та 27.02.2019 року було здійснено виходи за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено акти приватного виконавця, однак боржника за вказаною адресою виявлено не було. Зі слів сусідки боржника з квартири № 87 , ОСОБА_1 вже тривалий час не проживає в даній квартирі. 27.02.2019 року також в дверях вищевказаної квартири було залишено ще один виклик приватного виконавця, на який боржник не з`явилась.

В ході здійснення виконавчого провадження Приватним виконавцем було з`ясовано, що ОСОБА_1 належала квартира на підставі договору дарування від 21.03.2016 року.

Згідно договору дарування від 25 травня 2017 року (серія та номер: 592 від 25 травня 2017 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А.), з метою ухилення від виконання рішення суду по справі №521/7341/17, боржник ОСОБА_1 подарувала квартиру своїй матері ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2019 року по справі №521/8260/17 (номер провадження 22-ц/813/5758/19), Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування - задоволено. Визнано недійсним договір дарування від 25 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (серія та номер: 592 від 25 травня 2017 року), зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А.; Скасовано реєстраційний запис номер 20602239, внесений 25 травня 2017 року на підставі договору дарування (серія та номер: 592 від 25 травня 2017 року), зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А.

На час звернення до суду, вищевказана постанова суду виконана та боржник ОСОБА_1 є власником вищевказаної квартири, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.02.2021 року №244575956.

Приватний виконавець вказує, що 10.12.2019 року об 10:00 ним було здійснено вихід до Квартири, але двері ніхто не відчинив та зі слів сусідів з квартири №87 , ОСОБА_1 та її син не мешкають у цій Квартирі біля 2-х років, місце мешкання боржника їй не відоме. Вищевказані обставини були відображені у Акті приватного виконавця від 10.12.2019 року та було прийняте рішення про опис та арешт Квартири за технічною документацією, про що було складено відповідну Постанову ВП №58304020 від 10.12.2019 року.

Приватний виконавець зазначив, що ані боржник ані її дитина ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не мешкають у квартирі (на підтвердження надано акти приватного виконавця від 13.02.2019 року, 27.02.2019 року та від 10.12.2019 року), а дитину було зареєстровано проживаючою у цій квартирі 29.05.2017 року - вже через 10 днів після ухвалення судом рішення по цій справі (рішення було ухвалено 18.07.2017 року), тобто з метою ускладнення звернення стягнення на Квартиру. При цьому, іншого шляху виконання рішення суду по справі, ніж звернення стягнення на Квартиру, - не має, оскільки боржник не має іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Виходячи з вищенаведених обставин та обґрунтовуючи законність подання положеннями п. 3 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 р. № 512/5, ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч. 8 п. 28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, Законом України "Про виконавче провадження", ст. 435 ЦПК України просив подання задовольнити.

Представник боржника надала до суду заперечення у якому просила відмовити у задоволенні заяви Приватного виконавця обґрунтувавши його тим, що факт наявності житла за адресою: АДРЕСА_1 як єдиного Приватний виконавець не спростував, наведені у поданні міркування є припущеннями Приватного виконавця і не можуть слугувати доказами по справі, окрім того представник вважає висновок органів опіки та піклування необхідним для вирішення спірного питання реалізації майна.

Окрім того, представником боржника було заявлено клопотання про залучення до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог відділ «Служби у справах дітей» Одеської міської ради.

Усі учасники судового розгляду про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О., стягувач ОСОБА_2 , боржниця ОСОБА_1 , представники боржника та стягувача не з`явилися, про час та місце судового засідання був повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України:

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1).

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч. 2).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку' його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч. 7).

Згідно до ч. З ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо, виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд встановив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича знаходиться виконавче провадження ВП 58304020 з примусового виконання виконавчого листа № 521/7341/17, який видано 29.01.2019 року Малиновським районним суд м. Одеси про:

Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 15 листопада 2016 року у розмірі - 1116486,40 грн;

Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8000 грн.

ОСОБА_1 належала Квартира на підставі договору дарування від 21.03.2016 року.

Згідно договору дарування від 25 травня 2017 року (серія та номер: 592 від 25 травня 2017 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А.), з метою ухилення від виконання рішення суду по справі №521/7341/17, боржник ОСОБА_1 подарувала Квартиру своїй матері ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2019 року по справі №521/8260/17 (номер провадження 22-ц/813/5758/19), Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування - задоволено. Визнано недійсним договір дарування від 25 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (серія та номер: 592 від 25 травня 2017 року), зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А.; Скасовано реєстраційний запис номер 20602239, внесений 25 травня 2017 року на підставі договору дарування (серія та номер: 592 від 25 травня 2017 року), зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А.

На даний час, вищевказана постанова суду виконана та боржник ОСОБА_1 є власником вищевказаної квартири, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.02.2021 року №244575956

За посиланнями Приватного виконавця та представника боржника у спірній квартирі зареєстрована дитина боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Відповідно до Відомостей № Т5-54305-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/ будинку від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 з 29.05.2017 року та ОСОБА_3 з 08.04.1992 року.

З наведеної довідки випливає, що боржниця із її дитиною були зареєстровані 29.05.2017 року, тобто під час відкритого провадження у справі № 521/7341/17 та після накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ухвалою від 18.05.2017 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається виключно при особистому звернені батьків дітей, опікунів або піклувальників.

Підпунктом 4 абзацу З пункту З розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.11.2019 року у справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та від 10.10.2019 року у справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

Підсумовуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що законодавцем передбачено обовязок виконавця отримати або висновок органу опіки та піклування або рішення суду.

Приватний виконавець посилається на факт звернення до начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради та Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради із проханням надати відповідний дозвіл на реалізацію арештованого майна, що належить боржнику (лист від 10.12.2019 року за вих. № 4090), оскільки згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 21.11.2019 року, у Квартирі з 29.05.2017 року зареєстрована неповнолітня особа - дитина боржника, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради не розглянула вищевказаний запит приватного виконавця, незважаючи на те, що останній було отримано 12.12.2019 року (відправлення за трек номером 087).

Відповідно до листа Служби у справах дітей Одеської міської ради від 27.12.2019 року за вих. №12715 було повідомлено, що відповідно до п. 67 «Порядку провадження органами опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866 (Далі-Порядок), дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Пунктом 66 вищезазначеного Порядку передбачений наступний перелік документів, а саме:

- заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників);

- копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця;

- копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі наявності);

- документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства;

- копію свідоцтва про народження дитини;

- довідку з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію або витяг з домової книги;

- копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників);

- копію рішення про встановлення опіки над майном дитини (для опікунів, піклувальників);

- копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

У разі виїзду сім`ї на постійне місце проживання за кордон до зазначених документів додається довідка управління (відділу) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб за місцем реєстрації сім`ї.

Звернуто увагу, що іншого порядку співпраці між службою у справах дітей Одеської міської ради та органами опіки та піклування у вирішенні питання стосовно надання дозволу органу опіки та піклування на відчуження майна, право користування яким або право власності на яке має дитина, немає.

Вищевказані обставини ускладнюють виконання судових рішень, які набрали законної сили, адже, в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, що зумовило звернення приватного виконавця до суду з відповідним поданням для вирішення питання про примусову реалізацію нерухомого майна боржника право користування яким мають діти.

За таких обставин суд приходить до висновку, що отримання дозволу на реалізацію арештованого нерухомого майна від компетентного органу неможливий без волі боржника, а тому виконавець в праві звернутися до суду як до альтернативного органу, що вирішує питання доцільності реалізації арештованого нерухомого житлового майна у якому зареєстрована дитина.

Розглянувши клопотання представника боржника про залучення Служби у справах дітей у якості третьої особи суд звертає увагу на таке.

Згідно ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Оскільки справа перебуває на стадії виконання судового рішення, а залучення третіх осіб можливе виключно до закінчення підготовчого засідання суд відхиляє клопотання представника боржника.

Висновок органу опіки та піклування або доказ звернення до відповідного органу боржником надано не було.

У постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2940цс15 зроблено висновок, що правочин, що вчинений стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини, - звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Сам по собі факт відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до частини З статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Положеннями частин 1, З ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд встановив, що боржниця немає іншого майна, на яке може бути накладено стягнення в межах виконання рішення суду по справі № 521/7341/17.

В зв`язку з викладеним з метою реального виконання рішення суду необхідно встановити порядок виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2017 у справі № 521/7341/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування від 21.03.2016 року та постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2019 року по справі №521/8260/17 (номер провадження 22-ц/813/5758/19).

Керуючись ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А. О. про встановлення порядку виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 17.07.2017 року - задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2017 року по справі № 521/7341/17, шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування від 21.03.2016 року та постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2019 року по справі №521/8260/17 (номер провадження 22-ц/813/5758/19).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 23 березня 2021 року.

Суддя Поліщук І. О.