Ухвала

21 липня 2021 року

м. Київ

справа № 490/372/21

провадження № 61-10171ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості

на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 травня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом

до Миколаївського обласного центру зайнятості, в якому, з урахуванням уточнень, просила: скасувати наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 17 грудня 2020 року № 275-к; поновити її на попередній посаді з 19 грудня 2020 року та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 19 грудня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня

2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня

2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 17 грудня 2020 року № 275-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу інформаційної роботи Миколаївського обласного центру зайнятості з 18 грудня 2020 року.

Стягнуто з Миколаївського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 113 678, 53 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

18 червня 2021 року Миколаївський обласний центр зайнятості

подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 травня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу

Миколаївського обласного центру зайнятості залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі

№ 757/32634/16, від 03 червня 2020 року у справі № 161/19928/17,

від 08 липня у справі № 569/17130/17, (пункт 1 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, від 23 березня 2016 року у справі

№ 6-2487цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15

та застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України), а також

на неналежне дослідження зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на неврахування судами роз`яснень, які містяться

у постановах Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», від 24 грудня

1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства

про оплату праці» та від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення

у цивільній справі» не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.

Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга Миколаївського обласного центру зайнятості

на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 травня 2021 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Миколаївського обласного центру зайнятості на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.

Витребувати з Центрального районного суду м. Миколаєва цивільну справу

№ 490/372/21.

Надіслати позивачці копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою

і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 09 серпня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович