Номер провадження: 22-ц/813/2963/21
Номер справи місцевого суду: 522/7166/20
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєловаої С.О., Заїкіна А.П..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, та до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 600 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 30.04.2020 року, та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Висновок суду мотивовано обов`язком утримувати дитину до досягнення повноліття із врахуванням потреб дитини, необхідного та достатнього розміру аліментів для забезпечення її гармонійного розвитку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 19.10.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020, відповідно до якої просить скасувати суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 4 000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечення інших учасників справи

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. порушує законні інтереси.

ОСОБА_1 зазначає, що у своїй позовній заяві зазначила про стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі, а саме 4 000 грн щомісячно. Такий розмір аліментів є достатнім для достойного забезпечення рівня життя дитини, оскільки ОСОБА_3 часто хворіє та відвідує додаткові курси навчання.

Апелянт зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батька від обов`язку по утриманню дитини.

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідачем було введено в оману суд надавши фіктивний договір оренди, оскільки зв`язавшись з ОСОБА_4 нею було встановлено, що вказана особа з ОСОБА_2 не знайомі та зазначену в договорі оренди квартиру суму відповідачем не передавалось.

Позивачка вважає, що такі дії ОСОБА_2 можна розцінити як свідоме ухилення від належного утримання свого сина ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_1 зазначає, що відповідач повідомляє суд про те, що знаходиться у шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 , проте свідоцтва про шлюб, яке б підтверджувало даний факт ним надано не було.

Таким чином враховуючи, апелянт вважає, що всупереч вимогам статті 263 ЦПК України Приморський районний суд м. Одеси невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що стосуються предмету апеляційної скарги.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.03.2021 року під головуванням судді Князюка О.В справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , 06 вересня зареєстрували шлюб (копія свідоцтва про шлюб а.с. 14)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.10.2013 року щлюб, зареєстрований 06.09.2003 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 429, між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано.

Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « ОСОБА_8 ».

Постановлено, що після розірвання шлюбу дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишиться проживати з матір`ю

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої центром надання адміністративних послуг за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідач працює у Військовій академії ( м. Одеса), що підтверджується довідкою про доходи від 11.07.2020 року за вих № 6/67/180 (а.с. 35)

Згідно вищевказаної довідки, щомісячна заробітна плата складає в середньому 15 543.55 грн (а.с.14-33).

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Судом встановлено, що з сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.10.2013 року щлюб, зареєстрований 06.09.2003 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 429, між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано.

Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої центром надання адміністративних послуг за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач дійсно працює у Військовій академії ( м. Одеса), що підтверджується довідкою про доходи від 11.07.2020 року за вих № 6/67/180 (а.с. 35).

Також судом встановлено, що згідно судового наказу Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2020 року по справі № 522/13482/20 судом стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 у розмірі ј частки від усіх видів заробітку ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо достатньої для дитини та можливим для відповідача суми сплата аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 1 600 грн..

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дійшла висновку, що розмір суми аліментів на утримання є заниженим відповідно до матеріального становища платника аліментів.

При розгляді справи судом першої інстанції було не в повному обсязі досліджено докази та не встановлено дійсні обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів критично ставиться до доводі апелянта щодо фіктивного договору оренди між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки даний факт не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає не обґрунтованою заявлену суму аліментів в розмірі 4000 грн. ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , оскільки її розмір не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальний становище ОСОБА_2 , хороший стан здоров`я, стабільний регулярний дохід, відсутність на утриманні непрацездатних осіб, а також наявність наказу Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2020 року по справі № 522/13482/20 судом стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 у розмірі ј частки від усіх видів заробітку відповідача дають підстави вважати достатніми саме 3 000 гривень, як розмір суми аліментів на утримання ОСОБА_3 щомісячно до досягнення ним повноліття..

Апеляційний суд вважає, що вищевказана сума відповідає матеріальному стану та фінансовим можливостям відповідача, а також, є достатніми для задоволення належного рівня життя для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом враховується також те, що апелянт добровільно сплачує певну суму на утримання доньки, проте більше жодним чином участі у її житті та забезпеченні в матеріальному плані не здійснює.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , та вважає за необхідне встановити аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень із урахуванням індексації щомісячно, починаючи із 30 листопада 2020 року досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 30.04.2020 року, та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

С.О. Погорєлова