Справа № 180/1910/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі: Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2020 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут", звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з послуг газопостачання у розмірі 345,87 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються позивачем. Відповідач, у період з листопада 2017 року по вересень 2018 року, не сплатила різницю між об`ємом природного газу, який нею був спожитий ( фактичний об`єм) та об`ємом приведеним до стандартних умов відповідно до п. 3 Глави 1 розділу 1Х Кодексу ГРС, внаслідок чого, за вказаний період утворилась заборгованість в сумі 345,87 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 20 січня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

11.03.2021 року відповідач надала відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості в якому зазначила, що позивач намагається стягнути з неї заборгованість за отримані нею послуги з постачання природного газу, яка утворилась за період з грудня 2015 року по вересень 2018 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність - три роки. З даним позовом позивач звернувся у листопаді 2020 року, вважає строк позовної давності позивачем пропущений, сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові. Просить в задоволенні позовних вимог ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до неї про стягнення заборгованості за надані послуги відмовити у повному обсязі.

11.03.2021 року представник ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" Васільєв В.О. надав суду відповідь на відзив, який вважає безпідставним посилаючись на наступне. Як вбачається з позовної заяви та роздруківки фінансового стану особистого рахунку відповідача, остання порушуючи умови Договору постачання природного газу та Правила постачання природного газу, не в повному обсязі проводила оплату за надані послуги. Здійснені відповідачем оплати зараховувались позивачем у періоди у порядку черговості виникнення заборгованості. Саме за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року вона не сплатила різницю між об`ємом природного газу, який нею був спожитий та об`ємом приведеним до стандартних умов відповідно до п. 3 Глави 1 розділу 1Х Кодексу ГРС, Якщо звернути увагу на фінансовий стан особового рахунку відповідача, то заборгованість в сумі 62,62 грн. починається з листопада 2017 року, але не на кінець місяця тобто на 30 листопада 2017 року. Позивач звернувся з даним позовом до суду 20 листопада 2020 року, тобто в межах позовної давності. Вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що заявлені в межах позовної давності. Позовні вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" просить задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань від неї не надходило.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 13 січня 2021 року ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим відповідач, крім виклику за вказаною адресою, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано - 15.02.2021 року.

Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», є юридичною особою, яка з 01 липня 2015 року являється постачальником природного газу для споживачів Дніпропетровської області на підставі ліцензії на постачання природного газу.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1382/27827.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Правила постачання, ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини 3 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Пунктом 4 розділу 1 Правил визначено, що постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

У відповідності до пункту 2 розділу III Правил постачання, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Пунктом 1.3 розділу І Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500 встановлено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом заявочного приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному вебсайті.

Відповідач, є побутовим споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Дніпропетровськгаз збут.

Умови приєднання ОСОБА_1 до Типового договору постачання природного газу виконано. Фактом приєднання до умов Типового договору (акцептування договору) є підписана нею 21.08.2018р - заява-приєднання до умов договору постачання у природного газу. (а.с 4)

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Пуо затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у промесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» від 01 жовтня 2015 року № 758 Позивач виконує обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам (населенню).

Згідно із Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, Постачальник природного газу зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених договором постачання природного газу побутовим споживачам.

В Кодексі ГРС, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно- технологічного управління.

Оператор ГРМ зобов`язаний, крім іншого:

- забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період.

Споживач природного газу - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Розділом IX Кодексу врегульовано правила обліку природного газу в газорозподільній системі. Пунктами 1,2 глави 1 Розділу IX Кодексу ГРМ визначено, що комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до газорозподільної мережі від суміжних суб`єктів ринку природного газу та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені передані з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі - природний газ) - суміш вуглеводнів та невуглеводних компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура - 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією. При цьому, абзацом 2 пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ визначено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг), згідно з розділом XV цього Кодексу.

Пунктом 1 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ передбачено що обсяг енергії вимірювання об`єму газу за певний період розраховують шляхом перемноження цього об`єму, приведеного - до стандартних умов, на середньозважене значення вищої теплоти згоряння газу за цей період.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу XV Кодексу ГРМ, обсяг енергії природного газу, що проходить через комерційний ВОГ, який не обладнаний потоковими ЗВТ з визначенням ФХП, розраховується з використанням середньозваженої вищої теплоти згоряння природного газу за певний період, що визначається в певній точці (ділянці) газопроводу через аналіз компонентного складу проби природного газу, та розраховують за формулою:

Е = V с Н сз,

де Е - обсяг (кількість) енергії газу (кВт-год);

V с - об`єм газу, приведений до стандартних умов, (м куб.). Порядок приведення об`єму газу до стандартних умов, визначений згідно з пунктом 6 цієї глави;

Н сз - середньозважене значення вищої теплоти згоряння газу, (кВттод/м куб.).

Для здійснення порівняння обсягів енергії в різних одиницях виміру обсяг енергії природного газу інформаційно визначається в Гкал та МДж з урахуванням пункту 1 глави 4 цього розділу: 1 кВт-год = 0,859845-10 -3 Гкал; 1 кВт-год = 3,6 МДж.

Пунктом 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРМ встановлено, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за формулою: і

Vc = V х к, де

Vc - об`єм газу, приведений до стандартних умов, (м куб); і

V - об`єм газу, виміряний ЗВТ, (м куб);

К - коефіцієнт приведення до стандартних умов вимірювання.

Абзацом 2 пункту 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРМ передбачено, що для приведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (к) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу передбачено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначаються в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Таким чином, норма пункту 3 глави І розділу IX Кодексу ГРМ, умови Типового договору розподілу природного газу є чіткою, зрозумілою та дає змогу дійти висновку про те, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ у тому числі по об`єктах споживачів за певний період визначається в точках комерційного обліку на межі балансової належності на підставі даних комерційних вузлів обліку, шляхом 1) приведення газу до стандартних умов; 2) приведення об`єму газу, приведеного до стандартних умов в одиниці енергії.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Постачальник взяті на себе зобов`язання виконував в повному обсязі: здійснював поставку природного газу та виставляв рахунки на оплату, однак відповідач, порушуючи умови Договору постачання природного газу, та Правила, не в повному обсязі проводила оплату за надані послуги, а саме: за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року не сплатила різницю між об`ємом природного газу який нею був спожитий (фактичний об`єм), та об`ємом приведеним до стандартних умов відповідно п.З глави 1 розділу IX Кодексу ГРС. В зв`язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість в розмірі 345.87 грн. що підтверджується розрахунком суми заборгованості ( а.с. 8).

У позовній заяві позивач зазначає, що починаючи з жовтня 2018 року відповідач сплачує за об`єми спожитого природного газу, в тому числі, які приведені до стандартних умов.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, згідно п.2 ч. 2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Заявлене відповідачем клопотання щодо пропуску позивачем строку позовної давності, що на її думку є підставою для відмови у позові, задоволенню не підлягає з тих підстав, що заборгованість у сумі 345.87 грн. як зазначає про це позивач та було встановлено у судовому засіданні, утворилася в період з листопада 2017 року по вересень 2018 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, позивач звернувся до суду з даною заявою у листопаді 2020 року, тобто в межах позовної давності, отже строк позовної давності позивачем не пропущений.

З урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позов задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 3).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268,274-277,279, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець, Дніпропетровської області, (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР - НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (юридична адреса: вул. Поля, буд. 2 літ. А-2, м. Дніпро, , поточний рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_3 ФДОУ АТ "Ощадбанк) заборгованість за спожитий газ у розмірі 345 ( триста сорок п`ять) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець, Дніпропетровської області, (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР - НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (юридична адреса: вул. Поля, буд. 2 літ. А-2, м. Дніпро, , МФО 305482, на р/р НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисяч сто дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула