Провадження № 2/643/4770/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить суд, визнати протиправною бездіяльність Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо невчинення дій по зняттю арешту з усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 48877664 щодо примусового виконання виконавчого листа № 643/245/15-ц; зобов`язати Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вчинити дії щодо зняття арешту з усього майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 48877664 щодо примусового виконання виконавчого листа № 643/245/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до абз. 5 п. 1 та 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 КАС України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження (ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII) .

Звертаючись до суду з значеним позовом, позивач посилається на факт протиправності бездіяльності ВДВС щодо не зняття арешту з майна, належного позивачу, що накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 643/245/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором.

Постановою державного виконавця від 23.09.2016 виконавче провадження № 48877664 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, позивач у своєму позові висловлює незгоду з бездіяльністю державного виконавця, в порядку виконання судового рішення, у виконавчому провадженні, де він є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

Таким чином, у даному випадку зазначені позивачем вимоги підлягають розгляду у порядку, визначеному статтями 447, 448 розділу VII Судовий контроль за виконанням судових рішень Цивільного процесуального кодексу України.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у справах №435/1341/17, № 605/3894/17, №201/10187/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, при цьому виконавче провадження на день подання позову є завершеним, та в рамках якого державним виконавцем не здійснено певних дій чи допущена бездіяльність чим порушені права позивача, як власника арештованого майна, то після ухвалення рішення по суті спору судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється виключно за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судовий рішень», який визначає порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в ході виконання рішень, у формі звернення до суду зі скаргою.

Тоді як ОСОБА_1 пред`явлено позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, у зв`язку з цим не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача. При цьому, позивачем фактично оскаржуються дії державного виконавця під час виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки такі вимоги передбачають іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Роз`яснити, що за таких обставин, позивач має право звернутися до суду у порядку та за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судовий рішень» шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Крім того, роз`яснюю, що право звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій має відбуватися у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод(ч. 1 ст. 449 ЦПК України).

Оскільки позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.186ЦПК України у відкритті позовного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст.186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, в порядку ст. ст. 447, 448 ЦПК України.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук