Ухвала

Іменем України

26 липня 2021 року

м. Київ

справа № 522/19714/20

провадження № 61-11186ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», в інтересах якого діє адвокат Сподін Віталій Сергійович на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подачі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 щодо її відчуження, розпорядження та продажу, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо вказаної квартири, заборонити вчинення будь-яких дій, спрямованих на реалізацію та відступлення права вимоги за дублікатом договору іпотеки № 281, виданого 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю. Д. та заборонити ТОВ «Мані Флоу» та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо виселення та вселення осіб до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року заяву про забезпечення позову до його подачі задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 щодо її відчуження, розпорядження, продажу до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) щодо квартири АДРЕСА_1 , а також заборонено вчинення будь-яких дій, спрямованих на реалізацію та відступлення права вимоги за дублікатом Договору іпотеки номер 281, виданого 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю. Д. до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Заборонено ТОВ «Мані Флоу» та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо виселення осіб, зареєстрованих за вказаною адресою та вселення інших осіб в квартиру АДРЕСА_1 до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

У липні 2021 року ТОВ «Мані Флоу», в інтересах якого діє адвокат Сподін В. С., на адресу Верховного Суду надіслало касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Крім того, заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що з повним текстом копії постанови апеляційного суду заявник ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 червня 2021 року.

Повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року складено 10 червня 20221 року, касаційну скаргу подано до суду 05 липня 2021 року, а тому строк для подачі касаційної скарги не пропущено.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення є незаконними, а висновки судів зроблені формально без належної перевірки матеріалів справи та вивчення обставин, в мотивувальній частині ухвали судом першої інстанції не наведено жодного обґрунтування існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, також не зазначено, чим керувався суд визначаючи співмірність застосованого ним виду забезпечення позову, оскільки такий не тільки не був пред`явлений, а й навіть не вказаний, які вимоги буде мати в майбутньому, не перевірено, що між сторонами дійсно виник спір, не надано оцінки доводам заявника, та не перевірено якими доказами підтверджуються доводи заяви, не залучено власника майна ТОВ «Мані Флоу» до розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судових рішень,колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема,

з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом

в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Встановивши, щопозивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в порядку пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2015 року, яка 16 жовтня 2020 року на підставі рішення державного реєстратора вибула з її володіння з невідомих для неї обставин у власність ТОВ «Мані Флоу, у зв`язку з чим вона має намір звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви та забезпечення позовушляхом накладення арешту на спірну квартиру, заборону реєстраторам вчиняти відносно спірної квартири будь-які реєстраційні дії, заборону вчинення будь-яких дій спрямованих на реалізацію та відступлення права вимоги за дублікатом договору іпотеки, заборону ТОВ «Мані Флоу» та іншим особам здійснювати дії щодо виселення чи вселення до спірної квартири. Вжиті заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не з`ясовано реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, не з`ясовано обсягу позовних вимог та не було даних про особу відповідача та інших учасників, не заслуговують на увагу, оскільки 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Мані Флоу», приватного нотаріуса Ситнікової Ю. Д., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , приватний нотаріус Атаманчук О.Г. про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 16 жовтня 2020 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Мані Флоу», поновлення запису про право власності на квартиру за позивачем, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Ситнікової Ю. Д. про видачу дублікату договору іпотеки.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. Верховний Суд є судом права і його повноваження визначені статтями 400, 409 ЦПК України.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», в інтересах якого діє адвокат Сподін Віталій Сергійович на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подачі, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк