Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуванням судді Мушкет О.О. ,

за участю секретаря судового засідання - Дарменко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Маріупольська міська рада, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2021 року з Донецького апеляційного суду повернута до Іллічівського районного суду м.Маріуполя для продовження розгляду цивільна справа за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 , третя особа: Маріупольська міська рада, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби.

Аргументуючи свій позов позивач зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.02.2020 року по справі №263/1623/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Так, у вироку суду зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», заподіявши виловом риби цінних порід збитків навколишньому середовищу на загальну суму 10710 гривень.

У зв`язку із тим, що питання щодо відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої рибному господарству України, вирішено не було, просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду в розмірі 10710 гривень, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок Маріупольської міської ради Донецької області.

Прокурор Кунда Л.І. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явився, подав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення та просив суд слухати справу у його відсутності.

Представник Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.01.2020 року у період часу з 22 год. 00 хв. по 23 год. 30 хв., перебуваючи на березі річки Кальміус біля будинку №1 по пров. Новоблоковий в Центральному районі м.Маріуполя, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, за допомогою забороненого знаряддя лову - сіткоснастевого риболовного засобу «павук», у порушення п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» та «Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову, умисно здійснив незаконний вилов риби з річки Кальміус, наступних видів: 15 одиниць особин виду «піленгас», внаслідок чого відповідно до розрахунку за додатком № 3.1 Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» виловив риби цінних порід на суму 10200 грн.; 1 одиницю особин виду «судак», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, 'заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 510 грн. за одну особину, чим заподіяв істотну шкоду навколишньому середовищу на загальну суму 10710 грн.

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.02.2020 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 було засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та грубого порушення правил рибальства доведений вироком суду від 27.02.2020 року, який набрав законної сили.

Отже, завдання ОСОБА_1 шкоди рибному господарству України у розмірі 10710 гривень підтверджено вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, яким відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, судове рішення набрало законної сили.

За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, підлягає стягненню шкода в розмірі 10710 гривень, заподіяна незаконним добуванням (збиранням) цінних видів водних біоресурсів.

Крім цього, суд зазначає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1, діючого в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області, до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Маріупольська міська рада, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Маріупольської міської ради Донецької області (отримувач: Маріуп.УК/м.Маріуполь/24062100, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA1005051, код платежу 24062100), майнову шкоду у розмірі 10710 (десять тисяч сімсот десять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Мушкет