Справа № 686/5088/20
Провадження № 2/686/5060/21
23 липня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі :
головуючого судді Палінчака О.М.,
при секретарі Антосєві В.П.,
за участю представника позивача Чулкової Н.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому заяву представника позивача ОСОБА_2 - Чулкової Наталії Костянтинівни про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі запозовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації,
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2021 року ухваленому у справі № 686/5088/20 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по червень 2019 року в сумі 3 858 грн. 20 коп., індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 2 958 грн. 00 коп., а всього - 6 816 грн. 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

12 липня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 - Чулкова Н.К. подала до суду заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн. 00 коп. за результатами розгляду вищевказаної цивільної справи після скасування заочного рішення у цій справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - Чулкова Н.К. підтримала вимоги заяви.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. 22 липня 2021 року ОСОБА_4 подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій просила суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх не співмірністю та необґрунтованістю; також просила суд проводити судове засідання у її відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог заяви представника відповідача з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2021 року ухваленому у справі № 686/5088/20 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по червень 2019 року в сумі 3 858 грн. 20 коп., індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 2 958 грн. 00 коп., а всього - 6 816 грн. 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Вказаним рішенням суду з відповідача було стягнуто витрати на професійну правничу допомогу, які понесла позивачка згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.02.2020 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Юрколегія» (адвокат Чулкова Н.К.).

Проте, у даній справі 28 травня 2020 року вже було ухвалено заочне рішення суду, яке ухвалою суду від 14 червня 2021 року було скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Після скасування заочного рішення суду від 28 травня 2020 року, позивач ОСОБА_2 уклала 05.07.2021 року новий Договір про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським об`єднанням «Юрколегія» (адвокат Чулкова Н.К.).

07 липня 2021 року представник позивача Чулкова Н.К. подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивачка понесла на оплату витрат на правову допомогу, копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.07.2021 року з Додатковою угодою від 05.07.2021 року, копію квитанції від 05.07.2021 року на суму 4 000 грн. 00 коп.

Також, 12 липня 2021 року представник позивача подала до суду копію акту виконаних робіт за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 05.07.2021 року та копію опису наданої правничої допомоги від 09.07.2021 року.

Оскільки рішенням суду не вирішено питання розподілу вказаних витрат по Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.07.2021 року, тому слід постановити про це додаткове рішення.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Чулкова Н.К. у справі належним чином документально підтвердила розмір таких витрат, їх фактичну оплату позивачкою, та надала детальний розрахунок таких витрат, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесенні нею витрати на правничу допомогу.

Проте, з урахуванням заперечень представника відповідача ОСОБА_4 , принципів розумності та співмірності, а також, з урахуванням ціни позову та рішення суду від 08 липня 2021 року у даній справі, суд приходить до висновку про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу до розміру 1 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.121, 133, 137, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Постановити у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації - додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд.код НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (інд.код НОМЕР_2 , що проживає: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000 грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог заяви представника позивача ОСОБА_2 - Чулкової Наталії Костянтинівни - відмовити.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 27 липня 2021 року.

Суддя: О.М. Палінчак