П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ

Справа № 22-3346 Головуючий у 1-й інстанції: Фролова І. В.

Унікальний № 761/28799/20 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРІЙ-2000» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

у с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до АТ «Страхова компанія «ІНГО», ТОВ «ОБРІЙ-2000» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з АТ «Страхова компанія «ІНГО» матеріальну шкоду в розмірі 10 229 грн 95 коп., стягнути з ТОВ «ОБРІЙ-2000» матеріальну шкоду в розмірі 21 975 грн 57 коп. та витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження в розмірі 2 000 грн та вирішити питання розподілу судових витрат (а.с. 1-3).

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 23 січня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригоду на вул. О. Теліги. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ісузу», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у дорожньо-транспортній пригоді відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва № 761/3646/20 від 07 лютого 2020 року визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до Звіту № 79/44.01.20 від 30 січня 2020 року перелік результатів оцінки пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , складає вартість матеріального збитку 223 250 грн 49 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Ісузу», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в AT «СК «ІНГО» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2095649 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, 130 000 грн, франшиза становить 0.00 грн. та додатково за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 250362987.19 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, 200 000 грн, франшиза становить - 0,00 грн, що разом склала 330 000 грн.

Страховик здійснив виплату страхового відшкодування в межах полісу № АО/2095649 та договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 250362987.19 в сумі: 191 044 грн 97 коп. Враховуючи, що позивачу матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страховою компанією відшкодована не в повному обсязі, останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «ІНГО», ТОВ «ОБРІЙ-2000» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено у повному обсязі.

Суд стягнув: з АТ «Страхова компанія «ІНГО» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 229 грн 95 коп.; з ТОВ «ОБРІЙ-2000» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 21 975 грн 57 коп., та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000 грн. Суд стягнув з АТ «Страхова компанія «ІНГО», ТОВ «ОБРІЙ-2000» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 840 грн 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду, голова правління АТ «Страхова компанія «ІНГО» Гордієнко І. М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «ІНГО» відмовити в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача по справі (а.с.117-120).

У своєму відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Капля А. С., висловив заперечення проти її задоволення та вказав, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким районним судом надана належна оцінка. Зміст апеляційної скарги є аналогічним відзиву на позов та фактично зводиться до незгоди з висновком суду першої інстанції.

ТОВ «ОБРІЙ-2000» рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року не оскаржується. Тому в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ОБРІЙ-2000» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 23 975 грн 57 коп. рішення районного суду апеляційним судом не переглядається.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При розгляді справи районним судом були встановлені наступні обставини.

23 січня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода на вул. О.Теліги. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ісузу», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась унаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва № 761/3646/20 від 07 лютого 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «Страхова компанія «ІНГО».

Відповідно до Звіту № 79/44.01.20 від 30 січня 2020 року перелік результатів оцінки пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 наступний: ринкова вартість КТЗ до пошкодження - 384 740 грн 17 коп.; значення коефіцієнту фізичного зносу - 0.0000; вартість відновлювального ремонту КТЗ - 201 274 грн 92 коп.; втрата товарної вартості - 21 975 грн 57 коп.; вартість матеріального збитку - 223 250 грн 49 коп.

07 травня 2020 року позивач звернувся до станції технічного обслуговування, відповідно до акту виконаних робіт вартість ремонту склала 223 250 грн. Дане підтверджується копією квитанції до прибуткового касового Ордера № 30, а також копією замовлення-наряду № 37.

12 березня 2020 року позивач звернувся до АТ СК «ІНГО» з повідомленням про настання страхового випадку.

06 квітня 2020 року АТ СК «ІНГО» здійснив оплату в сумі 130 000 грн (ліміт відповідальності за шкоду завдану майну згідно полісу № АО/2095649).

09 квітня 2020 року АТ СК «ІНГО» здійснив доплату в сумі 35 721 грн 97 коп. та 15 червня 2020 року доплату в сумі 25 323 грн (ПДВ)

Отже страховиком було прийняте рішення про сплату страхового відшкодування, складено страхові акти № 2408277 від 12 березня 2020 року, № 2408371 від 12 березня 2020 року, №2577577 від 09 червня 2020 року та сплачено на р/р ОСОБА_1 суми страхового відшкодування у розмірі 191 044 грн 97 коп. (з яких - 130 000 грн - ліміт відповідальності, за шкоду, завдану майну потерпілого згідно діючого полісу АО/2095649), а також 35 721 грн 97 коп. - доплата страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 250362987.19 та в розмірі 25 323 грн (ПДВ).

На момент настання ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Обрій-2000» (Відповідач-2) та в силу трудового договору виконував службові обов`язки під час настання дорожньо-транспортної пригоди.

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що висновки районного суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, пред`явлених до АТ СК «ІНГО» не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

У даному випадку з матеріалів справи убачається, що згідно з відомостями проведеного на замовлення АТ СК «ІНГО» звіту № 2315751 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 складає 191 044 грн 97 коп. (а.с.57).

Страховиком було сплачено на рахунок ОСОБА_1 суми страхового відшкодування у загальному розмірі 191 044 грн 97 коп. (з яких - 130 000 грн - ліміт відповідальності, за шкоду, завдану майну потерпілого згідно діючого полісу АО/2095649), а також 35 721 грн 97 коп. - доплата страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 250362987.19 та в розмірі 25 323 грн (ПДВ).

Як вже зазначено вище, Законом встановлено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Отже страховик виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У рамках даного позову рішення страховика про здійснення страхового відшкодування не оскаржується. Відповідні доводи у позові не наводяться.

З огляду на таке, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для покладення на АТ СК «ІНГО» обов`язку додатково сплатити на користь ОСОБА_1 10 229 грн. 57 коп. страхового відшкодування.

За правилами ч. 1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку щодо наявності правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог до АТ СК «ІНГО» про стягнення 10 229 грн 95 коп. та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За правилом ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційний суд відмовляє у задоволенні позовних вимог на суму 10 229 грн. 95 коп., пред`явлених до АТ СК «ІНГО», розмір судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача, підлягає зменшенню пропорційно до задоволеної частини позову до 6 193 грн. 66 коп. (23935,57 х 8840, 80 : 34165,52). Томурішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат підлягає зміні.

Крім того, оскільки АТ СК «ІНГО» понесло судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 261 грн 20 коп. (а.с.121), при задоволенні апеляційної скарги вони підлягають відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

У зв`язку з чим, рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити.

У задоволенні вимог про відшкодування судових витрат за рахунок ОСОБА_1 відмовити.

Визначити суму стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРІЙ-2000» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат у розмірі 6 193 (шість тисяч сто дев`яносто три) грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн 20 коп. на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома