Справа № 352/1075/21
Провадження № 2/352/700/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

01.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що її дід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та баба ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали по АДРЕСА_1 однією сім`єю перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, у яких в них народилась її мама ОСОБА_5 .

Дід ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , баба ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті останньої вона, на підставі заповіту, успадкувала житловий будинок по АДРЕСА_1 . Після смерті діда ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки (пай), розміром 33,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності СГК «Родина» та яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №312787, зареєстрованого 07.03.2001 №120.

Зазначає, що спадкоємці, які прийняли спадщину, після смерті ОСОБА_3 відсутні, оскільки єдина дочка, її мати ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги не прийняла спадщину згідно з ст. 1272 ЦК України та не претендує на неї. Стверджує, що вона понад п`ять років проживала із спадкодавцем однією сім`єю по АДРЕСА_1 та вела спільне господарство.

Згідно з роз`ясненням наданим приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М., Депутат А.М. не може прийняти спадщину після ОСОБА_3 , так як на момент його смерті не була з ним зареєстрована і в нотаріальну контору звернулась після встановленого строку для прийняття спадщини.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що проживала із дідом ОСОБА_3 однією сім`єю понад п`ять років до його смерті.

Відповідач в судове засідання не з`явилась 17.06.2021 від неї до суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі та вказала, що її батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 , проживали в незареєстрованому шлюбі, тому батько не записаний в її свідоцтві про народження. На спадкове майно, що належало батькові вона не претендує. Щодо задоволення позовних вимог заперечень не має. Викладені в позовній заяві обставини та факти підтверджує.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 надала суду показання, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 . Вони проживали разом в с. Узин в одному будинку протягом всього життя.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 надала суду показання, що до дня смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 проживала з ним разом, допомагала по господарству. Вказала, що позивач і надалі там проживає.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.05.2021 №56126-14/30в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали дружина ОСОБА_4 та онука ОСОБА_8 . Заповіт від імені ОСОБА_3 в Узинській сільській раді не посвідчувався.

Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) СГК «Родина» на підставі рішення Тисменицької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 належить земельна ділянка, яка перебуває у колективній власності СГК «Родина», розміром 33,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано 07.03.2001 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №120.

Як вбачається з свідоцтва про смерть виданого 28.09.2005 серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонті тощо.

Факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 із заявницею ОСОБА_8 з серпня 2000 року до дня його смерті підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме довідкоювиконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.05.2021 №56126-14/30в, заявою відповідача, показаннями свідків.

За розглядом позовної вимоги щодо встановлення факту постійного проживання, на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України, з урахуванням, що заявником надано до суду належні та допустимі докази в її обґрунтування, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для оформлення заявником права власності на спадкове майно.

З огляду на викладене суд встановлює факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем з серпня 2000 року, що необхідний заявнику для оформлення права власності на спадкове майно.

Також, щодо позовної вимоги про визнання за позивачем права власності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 входить, зокрема, право на частку (пай) розміром 33,54 га, яка перебувала у колективній власності СГК «Родина» та знаходиться в межах с.Узин Тисменицького району, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) від 07.03.2021 за №120.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, позивач має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , так як встановлено факт її постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю з серпня 2000 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи, що відповідач позов визнала, позивач є єдиним спадкоємцем за законом.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також, відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Так як, спадкодавцеві ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (паю) виданого на підставі рішення Тисменицької районної державної адміністрації, яка перебуває у колективній власності СГК «Родина», розміром 33,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), то за спадкоємцем ОСОБА_1 слід визнати право на земельну частку (пай), а не право власності як про це зазначено у позовній заяві.

Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючисьст. Ст. 81, 152 ЗК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1264, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю з серпня 2000 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 33,54 га, яка перебувала у колективній власності СГК «Родина» та знаходиться в межах с.Узин Тисменицького району, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) від 07.03.2021 за №120.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ,

Рішення складене в повному обсязі 23.07.2021 року.

Суддя Д.В. Гриньків