Справа № 599/385/21
РІШЕННЯ н.п.2/599/148/2021
17 березня 2021 року Зборівський районний суд Тернопільської області
в складі судді Снігурського В. В,
при секретарі Куриляк О. Г.,
розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності ,-
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1963га, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він користується зазначеним вище будинком, земельною ділянкою, здійснює за ними догляд. Він сплатив відповідачу кошти за майно, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідачка втратила оригінали правовстановлюючих документів на майно.
Відповідачі надали заяви, згідно яких просять розглянути справу без їх участі, позов визнають.
За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримала, провів ремонт, користуються земельною ділянкою і майно було фактично передано. Позивач проживає у даному будинку.
Однак сторони не можуть посвідчити угоду нотаріально, так як відповідачка ОСОБА_2 втратила оригінали правовстановлюючих документів, ухиляється від подальшого виконання угоди та її нотаріального посвідчення.
Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.
Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.
Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, здійснив ремонт житла та проживає у придбаному будинку, однак нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено і він не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.
Керуючись ст.ст.12,81,264,265 ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-
позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський