Справа № 2-772/11
Провадження № 6/697/57/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря с/з Васянович Ю.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (далі ТОВ «ФК Форт») з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви, заявник вказує, що 10.10.2011 Канівський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі № 2-772/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 з гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 завершено виконавче провадження № 31186294 в Канівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 завершено виконавче провадження № 36171340 в Канівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

04.08.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимог, за яким право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20.08.2020 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на виконання умов договору № GL48N718070_А102 відступив ТОВ «Фінанс Проперті Групп» право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005.

Договором від 26.08.2020 № Б/Н, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» відступило ТОВ «ФК» Інвест Хаус» право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005.

Відповідно до договору № Б/Н від 29.12.2020, ТОВ «ФК» Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК Форт» право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005.

На підставі викладеного, заявник просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «ФК Форт» у виконавчому провадженні.

Окрім того, заявник зазначає, що виконавчі листи ПАТ «КБ «Надра» втрачено в зв`язку з проведенням процедури ліквідації банку, що підтверджується актом ліквідатора про втрату виконавчих документів. Відтак, на даний час місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідоме та можливість їх встановлення відсутня. Разом з цим, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання припав на період ліквідації вказаного банку, тому пропущений з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі ПАТ «КБ «Надра».

З огляду на викладене, заявник просить видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для його пред`явлення до виконання.

У судове засідання представник ТОВ «ФК Форт» не з`явився, у прохальній частині заяви просив розглянути заяву без участі представника.

Представник ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не прибув, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про дату, місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2011 у справі № 2-772/2011 позов ПАТ КБ «Надра» задоволено повністю: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 в сумі 11818,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 94208,22 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмірі 120 грн. та судовий збір у сумі 942,08 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.56).

На підставі вказаного рішення Канівським міськрайонним судом Черкаської області 25.01.2012 видано виконавчий лист № 2-772 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з витягу з спецрозділу виконавчих проваджень, на підставі виконавчого листа відкриті виконавчі провадження: 14.02.2012 № 31186294 відносно ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 94208,22 грн. солідарно (а.с.37-зв.);

Постановою від 22.08.2016 виконавчий документ відносно ОСОБА_1 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) (а.с.39).

Постановою від 19.12.2013 (ВП № 36171340) виконавчий документ відносно ОСОБА_2 повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Строк повторного пред`явлення виконавчого документа 19.12.2014 (а.с.41).

Відповідна до листа Канівського міськрайонного відділу ДВС від 09.07.2021 № 16108, на даний час відкритих виконавчих проваджень стосовно ТОВ «ФК Форт» у Канівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебуває.

Згідно з актом ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, виконавчі документи відносно, зокрема, ОСОБА_1 втрачені (а.с.34).

Судом встановлено, що 04.08.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, за яким право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (Додаток № 1 до Договору GL48N718070_А_3 від 04.08.2020) (а.с.5-6, 7-9).

20.08.2020 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на виконання умов договору № GL48N718070_А102 відступив ТОВ «Фінанс Проперті Групп» право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 (Додаток № 2 до Договору № GL48N718070_А102 від 20.08.2020) (а.с.10-11, 12-14).

Договором від 26.08.2020 № Б/Н, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» відступило ТОВ «ФК Інвест Хаус» право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 (Додаток № 1 до Договору від 26.08.2020) (а.с.15-16, 17-19).

Відповідно до договору № Б/Н від 29.12.2020, ТОВ «ФК» Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК Форт» право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 (Додаток № 1 до Договору від 29.12.2020) (а.с.20-21, 22-24).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Абзацом першим частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених норм вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної судової практики Європейського суду з прав людини судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy»), № 36813/97). Виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справах «Сіка проти Словаччини» («Sika v. Slovak»), № 2132/02 від 13 червня 2006 року; «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 21.10.2020 року у справі № 2-2217/2010 (провадження № 61-4421св20), від 03.11.2020 року у справі № 436/7574/12 (провадження № 61-467св20).

З доданих до заяви копій договорів про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020, № GL48N718070_А102 від 20.08.2020, № Б/Н від 26.08.2020, № Б/Н від 29.12.2020 встановлено, що право вимоги до позичальника за зобов`язанням, передбаченим кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 перейшло до ТОВ «ФК Форт».

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, недійсність правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 наведено правовий висновок про те, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України (статті 77-82, 89 ЦПК України), тобто за перевірки та оцінки доказів, наданих в обґрунтування відповідної заяви, зокрема їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути дана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України.

Судом не встановлено, що договори про відступлення прав вимоги, зазначені вище, оспорюються або визнані у встановленому порядку недійсними.

За таких обставин суд вважає, що заява ТОВ «ФК Форт» в частині заміни сторони стягувача правонаступником у цивільній справі Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-772/2011 є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У заяві ТОВ «ФК Форт» просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказує, що первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа з причин його втрати, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання припав на період ліквідації банку, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміни всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

До заяви ТОВ «ФК Форт» долучено акт про втрату виконавчих листів від 04.08.2020, з якого вбачається, що під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку із зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ виконавчі документи, видані на боржника за кредитним договором № 08/2005/840к294 від 04.08.2005 втрачено.

При цьому, Уповноважена особа Фонду після запровадження тимчасової адміністрації (у разі делегування повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Враховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12).

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів про повторне звернення первісного стягувача до виконавчої служби в межах встановлених строків для пред`явлення виконавчих листів, як і не містять доказів про звернення ПАТ «КБ «Надра» із заявою про поновлення строків такого звернення.

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію ПАТ «КБ «Надра» (як первісного стягувача), який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вжив достатніх заходів щодо виконання рішення суду.

При цьому, судом враховується передбачене законодавством право сторони судового провадження здійснювати контроль щодо виконання судового рішення та його обов`язок сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами та суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відсутні підстави для його поновлення, тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо видачі дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги заяви ТОВ «ФК Форт» підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 258, 260, 442 ЦПК України, пунктом 17 частини 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» у виконавчому провадженні за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Б . К . Скирда