КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Волчко А.Я.
Єдиний унікальний номер справи № по-51/2012
Апеляційне провадження №22-ц/824/7655 /2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2012 року у справі за поданням державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання мирової угоди на стадії виконання судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2012 року державний виконавець відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ звернувся до суду із поданням про визнання мирової угоди на стадії виконання судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

Подання обґрунтовував тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 2-6894, виданий 11 січня 2012 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 1138000 грн.

Державний виконавець зазначав , що 03 квітня 2012 року до відділу ДВС звернулися сторони виконавчого провадження із клопотанням про затвердження мирової угоди, укладеної між ними 29 березня 2012 року, за якою боржник ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу передає у власність кредитору ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а кредитор у свою чергу відмовляється від майнових претензій до боржника.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2012 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ТОВ «Укргаз», особа яка не брала участь у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права і обов`язки, подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 листпада 2013 року апеляційну скаргу ТОВ « Укргаз» відхилено , ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2012 року залишено без змін .

В ухвалі апеляційного суду зазначено , що мирова угода затверджена ухвалою суду першох інстанції стостується виключно прав і обов`язків сторін , не порушує прав інши осіб, зокрема апелянта ТОВ «Укргаз» , особи яка не приймала участі у справі .(а.с. 115-116)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 19 лютого 2014 року залишено без змін ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 листпада 2013 року .( а.с. 188).

У квітні 2021 року ТОВ « Фінансова компанія « Брайт Інвестмент» , особа яка не приймала участі у справі , проте вважає, що суд вирішив питання про її права і обов`язки, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. У скарзі просив визнати ТОВ ФК « Брайт Інвестмент» третою особою у справі , яка не заявляє самостійних вимог , скасувати ухвалу , направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. На думку апелянта, укладенням мирової угоди порушуються його права , оскільки він є правонаступником ТОВ ФК « Дніпрофінансгруп» з 30 вересня 2020 року відповідно договору про відступлення прав вимоги .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 10 червня 2021 року , 15 липня 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи . Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. В суді апеляційної інстанції був присутній представник апелянта . Заяв про причини неявки в судове засідання від інших сторін до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи , що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи , про причини неявки суд не повідомили , колегія суддів вважає , що відсутні підстави вважати причини їх неявки до суду поважними.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.372 ЦПК України ( в редакції ,що діляа на час постановлення ухвали) мирова угода, укладена між сторонами в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Як встановлено судом першої інстанції , рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення боргу з ОСОБА_3 в розмірі 1 138 000 грн .( а.с. 7) . Рішення набрало законної сили.

Подання державного виконавця про визнання мирової угоди, було обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 2-6894, виданий 11 січня 2012 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 1138000 грн.

До відділу ДВС, 03 квітня 2012 року звернулися сторони виконавчого провадження із клопотанням про затвердження мирової угоди, укладеної між ними 29 березня 2012 року, за якою боржник ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу передає у власність кредитору ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а кредитор у свою чергу відмовляється від майнових претензій до боржника.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2012 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Постановлюючи ухвалу про визнання мирової угоди між сторонами виконавчого провадження, суд виходив із того, що мирова угода не суперечить закону та не порушує права чи свободи інших осіб. За таких обставин з огляду на те, що дана мирова угода стосується виключно прав і обов`язків сторін та не порушує прав інших осіб, суд обгрунтовано визнав мирову

Правильність висновків суду першої інстанції, встановлена судами апеляційної і касаційної інстанції під час перегляду справи, які зазначили,що висновки суду є такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана мирова угода порушує права ТОВ «Фінансова команія «Брайт Інвестмент», яке на даний час є правонаступником ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» за договором відступлення прав вимоги, а ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був правонаступником ПАТ КБ «Надра» у якого з ОСОБА_2 28 серпня 2008 року був укладений договір № 22 ДМП застави цінних паперів, необгрунтовані і спростовуються матеріалами справи.

Зматеріалів справи вбачається, що на момент укладення мирової угоди, тобто станом на 29 березня 2012 року, ОСОБА_2 був власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Дані обстаивни стверджуються наявним у матеріалах справи свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради 16 грудня 2009 року. Дане свідоцтво видане ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 476 від 27 листопада 2009 року, яке також мається у справі.

Як встановлено судом, квартира була передана ОСОБА_2 , відповідно до актуприйому-передачі від 30 жовтня 2009 року, за яким ТОВ «Укргаз» передало Гончаруку В.В. згідно договору про участь у будівництві об`єкту кавртиру АДРЕСА_1 .

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 незаконно оформив право власності на квартируі продав її третій особі , всупереч вимогам п. 4.3.5. Кредитного договору , де зазначено, що з моменту реєстрації права власності на нерухоме майно, пртягом 3 робочих днів ОСОБА_2 зобов`язаний укласти з банком Договір іпотеки нерухомості , є/ безпідставними з огляду на те що ні рішення виконкому від 27 листопада 2009 року про визнання права власності, ні свідоцтво про право власності на кваритру від 16 грудня 2009 року, в установленому законом порядку не оспорювались, не визнані недійсними та не скасовані. Крім того слід зазначити ,що квартира ніколи не була предметом застави або іпотеки .

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом з тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо з мотивувальної частини рішення вбачаються висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 20.08.2019 у справі № 908/2116/18.( Постанова ВС від 11 лютого 2020 року справа № 917/512/19)

Окрім цього, 17 лютого 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 206/2-1238/11, провадження № 61-23491 св 18 (ЄДРСРУ № 95067027) вказав, що суд апеляційної інстанції у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися має право закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, а також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Більше того, аналогічної думки, щодо закриття провадження, як помилково відкритого, притримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, так 18 лютого 2021 року в рамках справи № 826/8079/18, адміністративне провадження № К/9901/65404/18 (ЄДРСРУ № 95009832) де вказав, що оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливість такого апеляційного оскарження, а підстави для відкриття апеляційного провадження були відсутні, тому апеляційне провадження підлягало закриттю як помилково відкрите.

Схожий підхід застосовувала Велика Палата Верховного Суду у справах №761/10509/17 (ухвала від 15.05.2019р.), №640/1266/19 (ухвала від 08.11.2019р.), №640/2306/19 (ухвала від 21.11.2019р.), №817/1768/18 (ухвала від 27.11.2019р.), №766/12353/18 (ухвала від 08.10.2019р.), №629/1261/15-а (ухвала від 21.01.2020р.), №826/4866/18 (ухвала від 05.02.2020р.), №1.380/2019/001145 (ухвала від 02.04.2020р.) та №826/10834/14 (ухвала від 29.12.2020р.).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про визнання мирової угоди між сторонами виконавчого провадження відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням вимог закону і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, оскілки оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно ТОВ ФК «Брайт інвестмент» у справі судом не вирішувалися, а тому апеляційне провадження у даній справі слід закрити .

Будь-яких інших доводів, які б вказували на те, що суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив питання про його права, інтереси та (або) обов`язки, апелянтом не зазначено, а апеляційним судом не встановлено, як і не наведено ТОВ ФКЕ «Брайт інвестмент» в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України , суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2012 року закрити .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 липня 2021 року.

Головуючий

Судді