справа № 179/859/21
провадження № 2-з/179/29/21
У Х В А Л А

14 липня 2021 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Романа Анатолійовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Романа Анатолійовича, шляхом накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0187) та майбутній врожай ростучу сільськогосподарську культуру - пшеницю, заборонивши іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної ділянки.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року дану заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

13 липня 2021 року заявником усунено недоліки.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що звернувся до Магдалинівського районного суду з позовною заявою про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Зазначений договір укладений між ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», який зареєстрований реєстратором Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Романом Анатолійовичем. Вищевказана земельна ділянка належить ОСОБА_1 , відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 054446, виданого ОСОБА_3 Магдалинівською РДА Дніпропетровської області 20.05.2008 року на підставі розпорядження голови Магдалинівської РДА № 977-Р від 24.12.2003 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 98, кадастровий номер :01:003:0187.

Вказаний договір був зареєстрований з порушенням в зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, яку було зареєстровано.

Крім того заявнику стало відомо, що працівники ТОВ «Агро-ОВЕН» проводять скіс ростучої сільськогосподарської культури пшениці. Та ним було одразу зупинено трактор який належить ТОВ «Агро-Овен» та викликано працівників поліції, які зафіксували вказане правопорушення.

Заявник останні п`ять років разом з ОСОБА_4 займаються сільським господарством та на сьогоднішній день на земельних ділянках кадастрові номери яких № 988 та №76 восени 2020 року засіяно пшеницю яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Тому щоб не допустити покосу та пошкодження сільськогосподарської культури пшениці, яке вже частково відбулося, є необхідність накласти арешт на майбутній врожай ростучу сільськогосподарську культуру пшеницю, що росте на земельній ділянці кадастровий номер - :01:003:0187, та просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0187) та майбутній врожай ростучу сільськогосподарську культуру - пшеницю, заборонивши іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної ділянки.

На адресу суду надійшло заперечення на заяву про забезпечення позову від представника відповідача ТОВ «Агро-Овен» - Жерьобкіна О.М., яким просить суд відмовити ОСОБА_3 в задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки між ним та позивачем укладений договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 122235300:01:003:0187. ТОВ «Агро-Овен» має право користуватися цією земельною ділянкою на підставі укладеного договору, а задоволення заяви позивача призведе до перешкоди здійсненню ТОВ «Агро-Овен» підприємницької діяльності, як юридичної особи, з якою позивач уклав договір оренди земельної ділянки, який на даний час є чинним і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець,оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном може призвести до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0187 та майбутній врожай ростучу сільськогосподарську культуру - пшеницю, заборонивши іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної ділянки, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні даного виду забезпечення позову, оскільки арешт це накладення заборони на розпорядження майном. Стороною позивача не надано суду доказів, які б свідчили про неможливість виконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому, а також не наведено обґрунтувань доцільності вжиття вказаних заходів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Позивачем не визначено вартість вирощеної пшениці, а також приблизну її вартість після збору врожаю.

Зазначена обставина унеможливлює вирішення питання щодо співмірності таких видів забезпечення позову, як накладання арешту та заборони вчиняти дії, із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, позивачем не вказана площа земельної ділянки, на якій було посіяно сільськогосподарські культури.

Вимога щодо заборони проведення робіт зі збору врожаю 2021 року, крім відповідачів, стосується також невизначеного кола осіб, що суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства, згідно якого судове рішення повинно бути чітким та зрозумілим.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Захист прав не може бути здійснено за рахунок інших осіб, права яких порушуються.

Сторона позивача просить накласти арешт на земельну ділянку та врожай 2021 року сільськогосподарських культур, які вирощуються на спірній земельній ділянці, що знаходиться у оренді ТОВ «Агро-Овен», яка не є предметом спору і належить на праві постійного користування ТОВ «Агро-Овен».

В даному випадку вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може перешкоджати господарській діяльності ТОВ «Агро-Овен» та порушувати право користування земельною ділянкою, яку господарство використовує на даний час, що також суперечить вимогами цивільно-процесуального законодавства.

Обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися майном, може призвести до незворотних наслідків. Вжиття таких видів забезпечення позову обумовить неможливість вести господарську діяльність, що в подальшому буде призводити до збитків господарства, та не буде сприяти виконанню рішення суду, а навпаки, унеможливить його виконання.

Крім того, внаслідок задоволення заяви про забезпечення позову посіяна сільськогосподарська культура (пшениця) не буде зібрана та враховуючи погодні умови може бути фізично знищена.

Тому правові підстави для накладення арешту та заборони відповідачам вчиняти дії спрямовані на користування землею відсутні.

Діючим цивільно-процесуальним законодавством передбачений вичерпний перелік видів забезпечення позову. В даному випадку, враховуючи заявлений предмет спору та підстави його обґрунтування, обрані позивачем види забезпечення позову не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин. Разом з тим сторона не обмежена правом повторно звернутись до суду із відповідною заявою, обравши при цьому інший вид його забезпечення, з метою виконання в майбутньому рішення суду про стягнення збитків, в разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Кравець Романа Анатолійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.А.Ковальчук