СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/4177/21

пр. № 2/759/3667/21

07 липня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря Кушнірчук А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (далі- ТОВ «Негабарит-Сервіс») звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Негабарит-Сервіс» матеріальні збитки за пошкодження вантажу у розмірі франшизи - 1000,00 грн, заподіяної внаслідок ДТП та понесені судові витрати.

В обґрунтування зазначає, що 01.09.2020 р. у м. Київ на вул. Кільцева дорога - вул. Ватутіна, 50 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Негабарит-Сервіс», яким керував ОСОБА_4 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО/5892416 від 02.12.2019 року забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , страхувальником є ОСОБА_1 , страховиком ТДВ СК «Альфа- Гарант». Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 100 000,00 грн включно, франшиза - 1 000,00 грн. У зв`язку з цим ТОВ «Негабарит-Сервіс» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» за отриманням страхового відшкодування, подавши необхідні документи.

ТДВ СК «Апьфа-Гарант» здійснило ТОВ «Негабарит-Сервіс» виплату страхового відшкодування у сумі 7 964,62 грн з урахуванням франшизи у сумі 1 000,00 грн.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 17)

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити (а.с. 47).

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений (ч. 8 ст. 128 ЦПК України), а також, керуючись ч. 9 ст. 128 ЦПК України повідомлений через оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування різниці між фактично понесеними витратами на ремонт пошкодженого автомобіля та сумою страхового відшкодування, що регулюється ст. 1194 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судовому засіданні встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року у справі №760/21466/2020 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 01.09.2020 року за участю автомобілів: «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Volvo», д.н.з. НОМЕР_2 сталась з вини ОСОБА_3 , в результаті чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях відповідача ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб автомобіль «Kia Forte», д.н.з. НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_1 на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО/5892416 від 02.12.2019 року був застрахований у ТДВ СК «Альфа- Гарант». Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 100000,00 грн. включно, франшиза - 1000,00 грн.

20.01.2021 року ТДВ СК «Альфа- Гарант» виплатило ТОВ «Негабарит-Сервіс» страхове відшкодування у розмірі 7 964,62 грн, без урахування франшизи у розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання, що у позивача виникла право пред`явлення вимоги до відповідача про компенсацію суми франшизи, а відтак прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем ТОВ «Негабарит-Сервіс» під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі - 3000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6924 від 17.03.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 24.02.2020 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значення справи для сторони, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТДВ СК «Альфа- Гарант» та стягнення на їх користь понесені судові витрати - витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Крім того, на підставі ст.. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь ТОВ «Негабарит-Сервіс» сплачений відповідно до платіжного доручення №8744 від 23.02.2021 року судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» 1 000,00 грн невиплаченої франшизи, 3 000,00 грн витрат на правову допомогу та 2 270,00 судового збору, а всього 6 270 ( шість тисяч двісті сімдесят) грн 00 коп.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс», , місцезнаходження: Волинська область, Ковельський район, смт. Люблинець, вул. Заводська, 7-а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , інші відомості матеріали справи не містять.

Суддя Твердохліб Ю.О.