Справа № 242/234/21
Провадження № 2/242/472/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., секретаря судового засідання Фоміної Н.М., розглянувши в м. Селидове в порядку заочного загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на дитину, -
Позивач ОСОБА_1 14.01.2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 15.04.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були позбавлені батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 03.07.2013 року виконкомом Авдіївської міської ради позивача було призначено опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 померла. Відповідач ОСОБА_2 зв`язків із дитиною не підтримує, участі у її утриманні та вихованні не приймає. На теперішній час відповідач є пенсіонером та отримує пенсійні виплати. За рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 03.06.2014 року сума аліментів, які вона повинна була отримувати складає 300 грн. 00 коп. Однак у зв`язку із бойовими діями в м. Авдіївка, виконавчий лист вона не отримувала. Відповідач добровільно надати допомогу не бажає, спілкуватися з дитиною відмовляється. Без допомоги відповідача, позивач не в змозі забезпечити належне утримання дитини. Просить суд збільшити розмір та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітню доньку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.01.2021 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд слухати справу без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 16.02.2013 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 15.04.2013 року задоволено позов ОСОБА_1 та позбавлено ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с. Ласточкіне Ясинуватського району Донецької області, та ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Олішанка Ольшанського району Кіровоградської області, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням виконкому Авдіївської міської ради № 178 від 03.07.2013 року, ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконкому Авдіївської міської ради № 179 від 03.07.2013 року, ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 03.06.2014 року задоволено частково позов ОСОБА_1 , стягнуто з 20.01.2014 року щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 300 гривень до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 22.09.2020 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 336.

Відповідно до акту № 684 від 05.11.2020 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею за вказаною адресою з 2012 року мешкає онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно листа Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0582-03-7/1548 від 04.02.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , перебуває на обліку з 06.03.2013 року та отримує пенсію по інвалідності розмір якої станом на січень 2021 року складає 2100 грн. 00 коп.

Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Слід зауважити, що позивач звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів з 300 грн. 00 коп. на 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини, фактично ставить питання перед судом про зміну порядку та способу стягнення аліментів.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В той самий час поза увагою суду не залишається той факт, що рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 03.06.2014 року було стягнуто з 20.01.2014 року щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів є необґрунтованими, оскільки саме у такий спосіб аліменти було стягнуто за рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 03.06.2014 року.

Позовні вимоги, пов`язані із збільшенням мінімального розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 відсотків, на думку суду задоволенню також не підлягають, виходячи із наступного.

Зокрема Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18 зазначила, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на дитину, слід відмовити у повному обсязі.

Слід також зауважити, що відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач ОСОБА_1 з метою подальшого стягнення аліментів на утримання дитини, не позбавлена можливості звернутися до суду в порядку ст. ст. 488, 489 ЦПК України із заявою про відновлення втраченого судового провадження, закінченого ухваленням рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 03.06.2014 року та заявою про видачу виконавчого листа чи то дублікату виконавчого листа, у разі його втрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 223, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на дитину - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Суддя Н.О. Хацько