Провадження: № 8/760/9/21
Справа № 760/6812/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

За участю:

представника боржника: ОСОБА_1 ,

заявника: ОСОБА_2 ,

представника заявника: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву

ОСОБА_4 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

22.07.2020 на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В обгрунтування заяви вказано, що 20 березня 2020 року судовим наказом, постановленим Солом`янським районним судом м. Києва, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Заявником вказано, що з моменту народження доньки та по час написання заяви родина ОСОБА_2 в складі батьків дитини ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) та дитина ОСОБА_5 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , де вони усі разом мають зареєстроване місце проживання.

Зазначено, що вказана квартира є спільною частковою власністю подружжя та, що ОСОБА_4 іншого місця проживання чи житла не має.

Вказано, що до заяви про видачу судового наказу ОСОБА_2 надала довідку про склад сім`ї де зазначено, що за зазначеною адресою проживає лише вона з дитиною, що спростовується довідкою про склад сім`ї від 08.07.2020.

Також вказує, що долученими до заяви банківськими виписками на утримання сім`ї підтверджується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проживають разом, оскільки ОСОБА_4 здійснює оплату комунальних послуг за квартиру, купує продукти харчування, одяг, побутові речі та техніку, здійснює ремонтні роботи.

Заявник посилається на те, що повністю матеріально забезпечує комфортне проживання як своєї доньки так і дружини і забезпечує спільне господарство.

Вважає, що збереження шлюбу є можливим та заперечує проти розірвання шлюбу.

Просить врахувати, що оскільки дитина проживає з обома батьками, то судовий наказ підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, які не були суду відомі.

З огляду на викладене просить заяву задовольнити.

24.09.2020 на адресу суду від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшли заперечення на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В обгрунтування вказано, що не відповідають дійсним обставинам справи твердження ОСОБА_4 про його фактичне проживання із ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Також вказано, що неправдивими є доводи ОСОБА_4 відносно повного матеріального забезпечення ним ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Представником ОСОБА_2 вказано, що вона заперечує щодо доказів, які отримані нею 23 вересня 2020 року поштовим зв`язком, зокрема: акт обстеження місця проживання на підтвердження факту проживання ОСОБА_4 від 30 липня 2020 року та фотографій у загальній кількості чотири штуки.

Зазначено, що наданий на противагу акту зі сторони ОСОБА_4 , акт зі сторони ОСОБА_2 містить підписи безпосередньо сусідів по квартирі ОСОБА_2 та дочки. Також, в акті зі сторони ОСОБА_2 підписи сусідів засвідчені майстром технічної дільниці ОСОБА_7 та Начальником ЖЕД-90І ОСОБА_8, а підписи в акті зі сторони ОСОБА_4 ніким не засвідчені.

З огляду на викладене просить у задоволенні заяви відмовити.

Оцінивши наявні у справі докази, наведені боржником підстави для скасування судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результати розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ст. 160 ЦПК України)

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статі 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 170 ЦПК України).

За змістом положень ч. 7 та ч. 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом положень ч.ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи; 2)докази, які неоцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зазначена права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року № 263/2998/19.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник посилається на наявність доказів, які не були предметом дослідження судом при видачі судового наказу, однак суд вважає, що надані докази не спростовують факти покладені в основу судового рішення та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Крім того, на думку суду, зазначені заявником обставини не є нововиявленими обставинами та підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами оскаржуваного судового наказу, заявником суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинам, оскільки боржником не доведено наявність нововиявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, при цьому в даному випадку переоцінка доказів по справі може бути здійснена судом в порядку позовного провадження, а відтак вбачаються підстави для звернення боржника до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з урахуванням вимог ч. 7 ст. 170 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що зазначені заявником обставини могли би бути підставою для звернення до суду з позовом про зміну розміру присуджених раніше аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

За результатами судового розгляду, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду оскаржуваного судового наказу за нововиявленими обставинами, тому, згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення та залишає судовий наказ в силі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалюючи рішення (судовий наказ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та розглядаючи заяву про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами, в першу чергу, керувався інтересами дитини, яка має право на належне утримання та догляд зі сторони обох батьків.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 160, 161, 170, 260, 354, 423-429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: