Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 29 вересня 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено поліс № АМ/7655360 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Mercedes-Benz C 180" державний номерний знак НОМЕР_1 . 10 червня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Mercedes-Benz C 180" державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, автомобіля марки «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Renault Logan» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_5 . 29 липня 2019 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 0806 про оцінку автомобіля «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 від 01 липня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО становить у розмірі 281 184,74 грн. Згідно страхового акту Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» № СТОКА-9590 від 16 серпня 2019 року розмір страхового відшкодування становить у розмірі 185 299,96 грн. Розпорядженням Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування від 16 серпня 2019 року перераховано страхове відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Лізинг» у розмірі 184 403,96 грн. Розпорядженням Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування від 16 серпня 2019 року зараховано страхове відшкодування у розмірі 896,00 грн. в рахунок несплаченої частини страхового платежу. Згідно платіжного доручення № 20844 від 16 серпня 2019 року Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 184 403,96 грн. 29 серпня 2019 року Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» направлено на адресу позивача заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 185 299,96 грн. Згідно платіжного доручення № 49148 від 24 вересня 2019 року позивачем перераховано на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 75 849,23 грн. 10 червня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 11 липня 2019 року позивачем на підставі страхового акту №и ОЦВ-19-32-8632/1 перераховано на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 2 976,66 грн. ОСОБА_2 належить до пільгової категорії громадян, в результаті чого при розрахунку розміру страхового платежу було застосовано зменшення пільговику 50 % та в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передав автомобіль третій особі - відповідачу по справі. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму 50% від сум виплачених страхових відшкодувань у розмірі 39 225,54 грн. (2 961,85 грн. Х 50%) +(75 489,23 грн. Х 50%) та витрати зі сплати судового збору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

22 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Лізинг» було укладено Генеральний договір № 28-0199-00219 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 на строк до 22 вересня 2019 року (а.с. 25, 26-30, 31, 32).

29 вересня 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено поліс № АМ/7655360 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Mercedes-Benz C 180" державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 6).

10 червня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Mercedes-Benz C 180" державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, автомобіля марки «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Renault Logan» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_5 (а.с. 7-9).

29 липня 2019 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 21).

Згідно звіту № 0806 про оцінку автомобіля «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 від 01 липня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням розцінок спеціалізованого СТО становить у розмірі 281 184,74 грн. (а.с. 35-42).

Згідно страхового акту Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» № СТОКА-9590 від 16 серпня 2019 року розмір страхового відшкодування становить у розмірі 185 299,96 грн. (а.с. 44).

Розпорядженням Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування від 16 серпня 2019 року перераховано страхове відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Лізинг» у розмірі 184 403,96 грн. (а.с. 47).

Розпорядженням Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування від 16 серпня 2019 року зараховано страхове відшкодування у розмірі 896,00 грн. в рахунок несплаченої частини страхового платежу (а.с. 47).

Згідно платіжного доручення № 20844 від 16 серпня 2019 року Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 184 403,96 грн. (а.с. 46).

29 серпня 2019 року Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» направлено на адресу позивача заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 185 299,96 грн. (а.с. 24).

Згідно платіжного доручення № 49148 від 24 вересня 2019 року позивачем перераховано на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 75 849,23 грн. (а.с. 22, 23).

10 червня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10).

11 липня 2019 року позивачем на підставі страхового акту №и ОЦВ-19-32-8632/1 перераховано на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 2 976,66 грн. (а.с. 11, 12, 13-14).

Позивач просить стягнути з відповідача 50% від сум виплачених страхових відшкодувань у розмірі 39 225,54 грн. (2 961,85 грн. Х 50%) +(75 489,23 грн. Х 50%).

Між сторонами виникли договірні правовідносини, а тому предметом доказування є порушення відповідачем умов договору та вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на належність ОСОБА_2 до пільгової категорії громадян, в результаті чого при розрахунку розміру страхового платежу було застосовано зменшення пільговику 50 % та передачу автомобіля третій особі.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки під час укладання полісу № АМ/7655360 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Mercedes-Benz C 180" державний номерний знак НОМЕР_1 , сторонами в повному обсязі виконано умови ст. 38-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме позивачем перевірено наявність у ОСОБА_2 пенсійного посвідчення.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Згідно ч. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 " Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки з зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Судом встановлено, що позивачем сплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 78 451,08 грн., у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача та якому в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було передано застрахований автомобіль.

Отже, 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування становить у розмірі 39 225 грн. 54 коп. (78 451,08 грн. х 50%).

З урахуванням викладеного позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта», , юридична адреса: 02081, вул. Здолбунівська, 7-д, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 39 225 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 54 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 22, 993, 1166, 1187 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про страхування», п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 " Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди", ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта», , юридична адреса: 02081, вул. Здолбунівська, 7-д, м. Київ, у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 39 225 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта», , юридична адреса: 02081, вул. Здолбунівська, 7-д, м. Київ, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто два) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна