Провадження № 2/461/605/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2021 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря Лавера І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м.Львова з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ГУНП у Львівській області щодо надання необґрунтованої відповіді не по суті скарги з порушенням ст.40 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про звернення громадян», зобов`язати посадових осіб ГУНП у Львівській області повторно розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 та провести належну перевірку за його обов`язкової участі.

09.07.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ГУНП у Львівській області Тереха І. про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Подане клопотання обґрунтовує тим, що вказана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем в якості предмету спору визначено порушення посадовими особами ГУНП у Львівській області порядку розгляду скарги з порушенням ст.40 Конституції України та ст.19 ЗУ «Про звернення громадян», тобто спір виник з суб`єктом владних повноважень щодо порушення управлінських функцій.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 09.04.2021 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Сторони по справі повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надходило, а відтак, відповідно до вимог частини 5 статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно ст.125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Способи захисту цивільних прав передбачені у статті 16 ЦК України, який регулює приватноправові відносини. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

В свою чергу, завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ цивільної юрисдикції є наявність приватно-правового інтересу у сфері цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Водночас, критерієм визначення справи до адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що отриманий ним 24.12.2020 року лист-відповідь начальника Буського ВП Кам`янка Бузького ВП ГУНП у Львівській області від 30.10.2020 року №О-296/51/01-2020 про безпідставне припинення перевірки за його скаргою є бездіяльністю, оскільки підстави, викладені у такій, були іншими. В якості предмета спору визначено порушення посадовими особами ГУНП у Львівській області порядку розгляду скарги з порушенням вимоги ст.40 Конституції України та ст.19 ЗУ «Про звернення громадян», тобто спір виник із суб`єктом владних повноважень щодо порушення управлінських функцій посадовими особами органу державної влади.

Враховуючи викладені обставини, з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При подачі позову ОСОБА_1 вказано, що справа повинна розглядатись в порядку ЦПК України, оскільки із подібним спором він звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, зобов`язання до вчинення дій у порядку КАС України. 15.10.2020 року ухвалою ЛОАС у справі №380/7338/20 відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено право на звернення до місцевого загального суду, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Однак, такі посилання суд вважає некоректними, оскільки предметом спору у справі, що розглядалась та на яку покликається ОСОБА_1 , окружний суд визначив правовідносини, які повинні розглядатись в порядку КПК України.

Крім того, розгляд справи з порушенням правил юрисдикції, суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 09.02.2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження №14-158цс20), згідно з яким спори, що виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень) та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин. Цей висновок є також актуальним для розмежування юрисдикції спорів при застосуванні процесуальних кодексів, які набули чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з роз`ясненням позивачу права на звернення до належного адміністративного суду з дотриманням вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.255 ЦПК України, ст.5, 19 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання представника Головного управління Національної поліції у Львівській області Тереха І. задоволити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області та зобов`язання до вчинення дій закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення із вказаними позовними вимогами до суду адміністративної юрисдикції в порядку адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мисько Х.М.