Справа № 754/205/21
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільному справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2021 року позивач - ОСОБА_1 - звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 18 лютого 2021 року.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 18.02.2021 сторони та третя особа не з`явились. Судом відкладено розгляд справи на 16.03.2021.

16.03.2021 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 2, 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмета спору та її відмови від даного позову, обґрунтовуючи тим, що сторони врегулювали спір, а саме 12.03.2021 між відповідачем ОСОБА_2 та його доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі згоди позивача ОСОБА_1 та органу опіки та піклування було укладено договір про припинення права на аліменти у дітей у зв`язку з набуттям ними права власності на частку квартири, який в той же день посвідчено приватним нотаріусом КМНО Микитченком О.В., зареєстровано в реєстрі за № 700. До вказаного клопотання додано копію договору про припинення права на аліменти у дітей у зв`язку з набуттям ними права власності на частки квартири від 12.03.2021.

Також 16.03.2021 представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору у зв`язку з укладенням зазначеного договору.

У судове засідання 16.03.2021 учасники справи не з`явились.

Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

За договором про припинення права на аліменти у дітей у зв`язку з набуттям ними права власності на частку квартири від 12.03.2021, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Микитченком О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 700, ОСОБА_2 передав у власність своїй неповнолітній дочці ОСОБА_4 та повнолітній дочці ОСОБА_3 частку квартири за номером АДРЕСА_1 в рівних частинах кожному, у зв`язку з чим права неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та повнолітньої дочки ОСОБА_3 на аліменти, які вони отримують та на які матимуть право в майбутньому згідно з законом, припиняються.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Вказаний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду 12.01.2021, а предмет спору став відсутній 12.03.2021, як вказує сам позивач, тобто після відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення клопотань позивача та відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Водночас, у заяві від 16.03.2021 позивач також зазначає, що відмовляється від даного позову на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Так, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши заяву про відмову від позову та матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі, оскільки позивач відповідно до положень статей 49, 255 ЦПК України відмовився від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Згідно з частинами першою, третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за вищевказаним позовом у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Керуючись ст. 206, 255, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача - ОСОБА_1 від позову.

Закрити провадження у справі № 754/205/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Гринчак