18.03.2021 Справа № 756/4958/17
№756/4958/17
№2/756/104/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Мушкетик І.В., Гордієнко А.А.,

Парфенчик К.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , представника третьої особи - Артемова А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус КМНО Забігайло Сергій Юрійович, АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України», ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та витребування майна,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) ОСОБА_12, АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» про визнання недійсним договору купівлі продажу автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 , оформлений Довідкою-рахунком від 03.11.2015 року за №426171, також просив витребувати у ОСОБА_3 та повернути ОСОБА_1 вказаний автомобіль.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що йому на праві власності належить автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 14.032008 року.

27.01.2009 року в межах кримінальної справи слідчим ГСУ МВС України в ОВС на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 було накладено арешт та поміщено на штраф майданчик для зберігання, згідно з протоколом від 05.02.2009 року із місцезнаходженням на вул. Озерна, 1 у м. Києві.

При цьому, в червні 2009 року позивача ОСОБА_1 було взято під варту і звільнено лише 27.04.2015 року.

31.01.2016 року перебуваючи на території авто мийки ОСОБА_1 випадково виявив належний йому автомобіль у володінні сторонньої особи, хоча останній мав би зберігатись на штраф майданчику.

Таким чином, викликавши поліцію було встановлено, що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 , який належить позивачу перереєстровано на ОСОБА_3 та, відповідно, видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 з новим д.н.з НОМЕР_6 .

За твердженням позивача, в межах розгляду іншої цивільної справи встановлено, що спірний автомобіль був усупереч накладеним арештам та заборонам на його відчуження незаконно, на підставі підроблених документів, в тому числі довіреності на ім`я ОСОБА_5 перереєстрований на відповідача ОСОБА_4 , який згодом переоформив його на ОСОБА_3 .

Вказуючи, що ОСОБА_1 не мав наміру і волевиявлення щодо відчуження належного йому автомобіля, не вчиняв і не мав можливості вчиняти, оскільки знаходився під вартою, дій спрямованих на зняття з реєстраційного обліку та нікого не уповноважував здійснювати продаж автомобіля, більше того відносно автомобіля були внесені відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна, які на момент відчуження не скасовані, просив про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив про задоволення позовних вимог.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заперечила проти позову вказуючи, що її довіритель придбав цей автомобіль у відповідача ОСОБА_6 11.11.2015 року, що було оформлено Довідкою-рахунком серії ААЕ, №467718, при чому, на момент переоформлення автомобіль не перебував в угоні, розшуку/затриманні, під арештом/забороною відчуження, не фігурував речовим доказом по кримінальній справі, номерні знаки не перебували в розшуку, документи (свідоцтво про реєстрацію) не перебували в розшуку. Зазначені відомості були перевірені відповідальною особою Центру 8046 та внесено до офіційного документу, який підписано цією ж відповідальною особою.

Таким чином, заперечуючи проти позову представник ОСОБА_2 не лише вказувала що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем автомобіля, але й поставила під сумнів достовірність тих документів якими ОСОБА_1 підтверджує своє відношення та право власності на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 , а також вказувала про відсутність доказів на підтвердження того, що довіреність на ім`я ОСОБА_5 підписана не самим позивачем і автомобіль вибув із володіння ОСОБА_1 поза його волею.

Представник АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України» в судовому засіданні підтримав позов, вказуючи що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 не міг бути відчужений оскільки, крім іншого, знаходився у заставі банку як забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 17.03.2008 року. Представник банку зазначив, що до Оболонського УП ГУП в м. Києві подана заява про злочин, в якій банк повідомив про те, що жодних дозволів на скасування заборони на відчуження RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_7 впродовж дії кредитного договору та договору застави не надавав лист-дозвіл щодо погашення кредиту на зняття заборони є підробленим у зв`язку з чим СВ Оболонського УПГУП в м. Києві відкрито кримінальне провадження.

ОСОБА_5 неодноразово повідомлявся про судове засідання, отримав виклики до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_4 неодноразово повідомлявся про судовий розгляд, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши надані докази у справі, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві Серії НОМЕР_4 від 14.03.2008 року, оригінал якого для огляду надано ОСОБА_1 в судовому засіданні, автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 повною масою F. 3110, масою без навантаження G. 2470, об`ємом двигуна Р. 1 3628, належить ОСОБА_1 , особливі відмітки: кредит ВАТ «Укрексімбанк» ВМД 100000008/8357023 від 06.03.2008 ДР ЄГП916535 від 12.03.2008 доз.кер. ОСОБА_8 . Крім того, зазначено відомості про виготовлювача пластикового бланку (а.с. 9).

Ідентичні відомості щодо технічних характеристик вказаного автомобіля відображені в обліковій картці приватного АМТ (а.с. 11).

Дані вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відображені в Договорі застави №28808Z49 від 17.03.2008 року за яким автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 переданий ОСОБА_1 в забезпечення зобов`язань заставодавця за кредитним договором № 28808С44 від 17.03.2008 року.

При цьому, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 18.03.2008 року 13:16:56 за №6805004 на вказаний автомобіль саме за вказаними документами вчинено обтяження.

Таким чином, у суду не має сумнівів у оригінальності та достовірності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 14.03.2008 року автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , яке в неушкодженому вигляді в оригіналі на час розгляду справи знаходиться у ОСОБА_8 .

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що в червні 2009 року ОСОБА_8 взято під варту по кримінальній справі.

27.01.2009 року в межах кримінальної справи слідчим ГСУ МВС України в ОВС на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 було накладено арешт та поміщено на штраф майданчик для зберігання, згідно з протоколом від 05.02.2009 року із місцезнаходженням на вул. Озерна, 1 у м. Києві.

За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року ОСОБА_8 змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд і звільнено з під варти в залі суду.

31.01.2016 року перебуваючи на території авто мийки ОСОБА_1 випадково виявив належний йому автомобіль у володінні сторонньої особи, хоча останній мав би зберігатись на штраф майданчику.

Таким чином, викликавши поліцію було встановлено, що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 , який належить позивачу перереєстровано на ОСОБА_3 згідно з Довідкою-рахунком від 11.11.2015 року за №ААЕ467718 та, відповідно, новим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 з новим д.н.з НОМЕР_6 .

За постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.07.2016 року слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001201 від 04.02.2016 року за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами з штраф майданчика по АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом підробки виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області, за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України. Цією ж постановою встановлено, що на момент розгляду клопотання крім інших, автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_1 з місця зберігання зник у зв`язку з неналежними заходами правоохоронних органів по збереженню майна громадян.

З листа Генеральної прокуратури України від 20.09.2018 року вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа у вересні 2015 року на підставі підробленого рішення Печерського районного суду м. Києва та нотаріальної довіреності, з території майданчика для тимчасового утримання транспорту ДП «Розвиток», що за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 1 незаконно заволоділа належними ОСОБА_1 транспортними засобами, крім іншого, автомобілем RANG ROVER д/н НОМЕР_3 (а.с.173).

Відповідно до листа ДП «Розвиток» від 23.02.2016 року вказані автомобілі були видані в вересні 2015 року на підставі нотаріальної довіреності, а також на підставі вироку Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року що до ОСОБА_8 , яким нібито знято арешт із вказаних автомобілів.

В листі Генеральної прокуратури України вказано, що за повідомленням Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2016 року рішення від 13.05.2015 року у справі №1-572/12 стосовно ОСОБА_8 суддею не постановлювалося, а за вказаним судовим номером зареєстровано кримінальну справу стосовно іншої особи.

В матеріалах реєстраційної справи даного автомобіля міститься заява написана на ім`я Приватного нотаріуса КМНО Кісліциної Ю.В. від імені ОСОБА_1 з проханням скасувати арешт та заборону банку на спірний автомобіль RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_7 .

Також в матеріалах вищевказаної справи містяться Витяги з державного реєстру заборон, що зроблені нотаріусом ОСОБА_11, датовані 28.10.2015 року, про наявні записи про заборону на рухоме майно, де міститься запис 1 про наявну заборону, а також запис 2 про скасування заборони накладеної «Укрексімбанком» на спірний автомобіль, яка знята за листом банку, про що нотаріусом ОСОБА_11 зроблено відповідний запис 1879672 про припинення застави та вилучення запису з реєстру.

При цьому з відповіді Міністерства юстиції України вбачається, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 припинила свою діяльність ще з 28.04.2015 року.

Таким чином Витяги, які були використані в процесі перереєстрації автомобіля з ОСОБА_8 на ОСОБА_4 є сфальсифікованими, так як нотаріус ОСОБА_11 на момент їх виготовлення припинила свою діяльність і, відповідно, видавати останні вже не могла та не мала права вчиняти будь які дії щодо реєстру і зняття заборон.

Крім того, за інформацією Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів бланк ВТТ 638136 отримано Глухівською районною Державною нотаріальною конторою Сумської області, при цьому Код витрачання бланка 21 - зіпсований бланк, дата витрачання 11.04.2014 року. Нотаріус яким витрачено бланк зазначено ОСОБА_10 (а.с. 23).

З повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей за серією та номером бланка ВТТ 638136 відомості про довіреності за такими параметрами запиту - відсутні (а.с. 24).

Згідно з Витягом державного реєстру довіреностей ОСОБА_1 довіреностей на розпорядження майном в тому числі автомобілями в період часу з 2008 року по 2016 рік не видавав.

Більше того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами та самим позивачем, що станом на серпень 2013 року він перебував під вартою у Київському слідчому ізоляторі №13, ніяких довіреностей не оформляв, ОСОБА_5 не знає і не уповноважував останнього або інших осіб на розпорядження належними йому автомобілями.

Згідно ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Ст. 244 ЦК України визначає, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

З огляду на зміст ст.ст. 237, 244 ЦК України, необхідною умовою для виникнення правовідносин представництва є волевиявлення довірителя, яке виражається, зокрема, у видачі письмової довіреності.

При цьому, Довіреність від 23.08.2013 року оформлена на витраченому зіпсованому бланку Серії ВТТ 638136, посвідчена від імені КМНО ОСОБА_12, який не мав ніякого відношення до Державної нотаріальної контори Сумської області, видана і підписана начебто від імені позивача ОСОБА_1 , який в цей час перебував під вартою, на ім`я ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах реєстраційної справи даного автомобіля і яку було використано для вилучення арештованого автомобіля RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 з штраф майданчика, а згодом для його реалізації під час заборони, є явно сфальсифікованим документом.

Статті 77, 79 ЦПК України визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними ж є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином Довіреність від 23.08.2013 року оформлена на бланку Серії ВТТ 638136 видана і підписана начебто від імені позивача ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 не є належним та допустимим доказом на підтвердження дійсного волевиявлення позивача на представництво його інтересів, в тому числі, щодо розпорядження автомобілями і схвалення цих дій.

За існуючими правилами і порядком при знятті транспортного засобу з обліку технічний паспорт на транспортний засіб старого зразка (ламінований) розрізається з проставлянням відповідної відмітки всередині самого техпаспорта. Якщо техпаспорт нового зразка (пластиковий), він «гаситься», а саме надрізається кут, або пошкоджується іншим чином і на копії реєстраційної картки, що додається до такого техпаспорта, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реєстрації».

Встановлена послідовність вказаних дій та дотримання порядку перереєстрації автомобіля виключає одночасне існування двох оригінальних свідоцтв про реєстрацію одного і того ж транспортного засобу на одну і ту ж особу більше того «погашеного» в матеріалах перереєстрації транспортного засобу і неушкодженого на руках у власника від імені якого начебто здійснено відчуження цього автомобіля.

З копій документів перереєстрації автомобіля RANG ROVER 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 які містяться в матеріалах справи та з оглянутих в судовому засіданні оригіналів вказаних матеріалів наданих на запит суду Регіональнеим сервінисм центром в м. Києві МВС України вбачається, що після звернення 04.11.2015 року до Центру ДАІ 8053 ЦБДР ТА АС при МВС України (м. Київ) із заявою про проведення перереєстрації на нового власника автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 у ініціатора заяви було вилучено, «погашено» та долучено до матеріалів технічний паспорт на оригінальному пластиковому бланку.

При співставленні в судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 14.03.2008 року автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , яке в неушкодженому вигляді в оригіналі на час розгляду справи знаходиться у ОСОБА_8 та «погашеного» свідоцтва, що міститься в матеріалах перереєстрації транспортного засобу, у останньому виявлено невідповідність дійсним даним про технічні характеристики автомобіля, виявлено помилки у написанні прізвища власника, невідповідність особливих відміток, відомостям про орган який видав свідоцтво та даним виготовлювача пластикового бланку.

З огляду на зазначене, пластиковий бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах перереєстрації автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 є сфальсифікованим, не був належним та допустимим доказом на підтвердження права власності на вказаний автомобіль, а отже використаний для перереєстрації транспортного засобу неправомірно.

Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам Держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину (ч.1, ч. 4 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України).

Таким чином, особа яка здійснила відчуження автомобіля RANG ROVER чорного кольору, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 діяла без належних повноважень та проти волі останнього, використовуючи сфальсифіковані документи, а отже договір купівлі-продажу автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 , оформлений Довідкою-рахунком від 03.11.2015 року за №426171 є недійсним.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

З тих же матеріалів перереєстрації автомобіля RANG ROVER, 2008 року випуску, №кузова НОМЕР_2 наданих Регіональним сервісним центром в м. Києві вбачається, що 11.11.2015 року, тобто лише через вісім днів після попередньої реєстрації автомобіля на ОСОБА_4 транспортний засіб перереєстровується на ОСОБА_3 за довідкою-рахунком № НОМЕР_8 .

За приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої ст. 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Отже, набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння (стаття 388 ЦК). Набувач визнається недобросовісним, коли він знав чи повинен був знати про неправомірність свого володіння (стаття 390 ЦК). Таким чином, набувач є недобросовісним, якщо річ набута ним неправомірним шляхом.

Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Під час розгляду такого позову відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Добросовісність володіння, набуття майна створюють ще одну важливу перевагу для незаконного володільця речі, а саме: коли від недобросовісного набувача майно може бути витребуване в усіх випадках, то від добросовісного законного набувача - у разі коли майно загублене, викрадене або вибуло з володіння власника (іншої особи, якій він передав майно у володіння) іншим шляхом поза їхньою волею (стаття 388 ЦК).

Якщо річ було продано особою, яка одержала її за договором від власника, добросовісному набувачеві, то від останнього власник не може витребувати свою річ, оскільки у цьому випадку річ вибула як з володіння власника, так і з володіння його контрагента за договором з їх власної волі, тому право власника на витребування своєї речі з незаконного володіння обмежується інтересами добросовісного набувача.

Якщо майно набуте безоплатно, навіть і добросовісним набувачем, від особи, яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно в усіх випадках.

Отже, власник майна не може витребувати його з незаконного володіння іншої особи за сукупності трьох умов: а) набувач має бути добросовісним набувачем - він не повинен знати, що купує майно не у власника; б) майно має бути придбане набувачем за гроші, тобто повинно бути саме купленим; в) власник має втратити володіння цим майном з власної волі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право власності на автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 за кредитні кошти від ВАТ «УКРЕКСІМБАНК», що підтверджується оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 14.03.2008 року, дані саме вказаного свідоцтва, крім іншого, внесені до Договору застави №28808Z49 від 17.03.2008 року.

Перехід права власності на спірний автомобіль від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 відбувся за договором купівлі продажу вчиненого на підставі сфальсифікованих документів, що підтверджено матеріалами справи та під час дії заборони на відчуження і арештів, які реально не знімалися, що підтверджено офіційними Витягами з реєстру обмежень рухомого майна (а.с. 25) та даними Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України (а.с. 97).

Посилання представника ОСОБА_2 на те, що спірний автомобіль вибув з володіння ОСОБА_1 за його волею, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується матеріалами справи і поясненнями самого позивача.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи зібрані докази у сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_2 є таким, що вибув з володіння позивача в порушення вимог закону та поза його волею.

А отже, позивач має право на витребування спірного рухомого майна від ОСОБА_3 за правилами ст. 388 ЦК України, і останній зобов`язаний повернути власнику спірний автомобіль.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позововних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється рівними частинами між відповідачами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 203, 215, 237, 244, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 77, 79, 81, 82, 89, 106, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 , оформлений Довідкою-рахунком від 03.11.2015 року за №426171.

Витребувати у ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та повернути ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_9 ) автомобіль RANG ROVER чорного кольору 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_9 ) 4320 грн. в рахунок компенсації частини сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_9 ) 4320 грн. в рахунок компенсації частини сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2021 року.

Суддя А.В. Шевчук