Справа № 591/1764/21
Провадження № 2-з/591/46/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 рокум. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі судді Северинової А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 лютого 1984 року Гончарівською сільською радою, Виборгського району, Ленінградської області;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок та земельну ділянку площею 0,0015 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності за будинком та земельною ділянкою площею 0,0015 за за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках по Ѕ частці за кожним.

23 березня 2021 року позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на будинок та земельну ділянку площею 0,0015 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що предметом позову є розірвання шлюбу та визнання права власності на майно. Позивачка зазначає, що за час шлюбу подружжям було набуто у власність нерухоме майно, а саме будинок та земельна ділянка площею 0,0015 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані будинок та земельна ділянка площею 0,0015 га була набута на підставі договору поділу об`єкта нерухомого майна, власником за вказаним вище договором є ОСОБА_2 . Зазначає, що відповідач не визнає її права на дане майно, а також неодноразово погрожував, що він здійснить відчуження спірного будинку на користь третіх осіб і що для цього йому не потрібен її дозвіл, а отже, є підстави вважати, що будинок, який є предметом спору і є спільною сумісною власністю, без її згоди може бути відчуженим на користь будь-якої іншої особи, що може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, заявленим позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті, щоб вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта будинок та земельна ділянка площею 0,0015 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

ОСОБА_1 необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно обґрунтовує тим, що відповідач має намір здійснити продаж належного йому житлового будинку та земельної ділянки. Реалізація вказаного майна в подальшому може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, у разі відчуження ОСОБА_2 належного йому будинку та земельної ділянки виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде істотно ускладненим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 та земельну ділянку площею 0,0015 га за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню із дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється із наступного дня після її прийняття.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Примірник ухвали направити позивачу до відома та Зарічному відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (40000, м. Суми, просп. Курський, буд. 6) для виконання.

Суддя А.С. Северинова