Справа № 686/2228/21
Провадження № 2/686/2582/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , та на Ѕ частки транспортного засобу марки Шкода Фабіа, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , посилаючись на те, що це майно було придбане ними за час шлюбу та за спільні кошти подружжя. Однак, в добровільному порядку провести поділ вказаного майна остання відмовляється.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просять суд врахувати, що на утриманні в ОСОБА_3 знаходяться двоє неповнолітніх дітей, а також те, що остання на придбання спірної квартири позичила у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 13000 доларів США.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 65 ч. 4 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 16 червня 2013 року. За час шлюбу сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 , та транспортний засіб марки Шкода Фабіа, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . А тому вказане майно є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідач надала суду розписку, з якої вбачається, що вона 16 серпня 2018 року позичила грошові кошти в сумі 13000 доларів США у ОСОБА_5 для оплати пайового внеску будівництва квартири, що також підтверджується наданими в судовому засіданні показананнями останньої.

Однак, Верховний Суд в постанові від 9 січня 2020 року (справа №367/7110/14-ц) зазначив, що з огляду на те, що квартира придбана за кредитні кошти, отримані подружжям під час шлюбу, відтак, право на це майно в рівних частках набули як позивач, так і відповідач, при цьому боргові зобов`язання є спільними для обох із подружжя, незалежно від того з ким із подружжя укладений кредитний договір, а тому відсутні підстави для відступлення від засад рівності часток у спільному майні подружжя.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 368 ч. 3 ЦК України, ст. ст. 61, 65 ч. 4, 68 ч. 1, 69, 70 ч. 1 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , та на Ѕ частки транспортного засобу марки Шкода Фабіа, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишивши за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) право власності на Ѕ частки вказаного майна.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 4234 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

30.06.2021