Справа № 211/6086/20
Провадження № 2/211/699/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 березня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, та просив стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень в якості відшкодування моральної шкоди та судовий збір.

В обгрунтування позову зазначено, що 09.06.2000 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у встановленому законом порядку. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проживали всі разом як щаслива родина в любові та турботі в будинку АДРЕСА_1 . Але нажаль, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних поглядів на життя та взаєморозуміння, що призвело до розриву між ними відносин, та з січня 2013 року відповідач залишивши позивачеві сина ОСОБА_9 , разом із донькою ОСОБА_10 переїхала проживати окремо за іншою адресою. З того часу, сторони як подружжя ніяких стосунків не підтримувало. У січні 2014 року відповідач з донькою ОСОБА_10 переїхали мешкати за кордон до Російської Федерації.

14.10.2014 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між нами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у відповідачки народився син - ОСОБА_12 , народження якого було зареєстровано в Російській Федерації, де в актовому записі про народження дитини матір`ю записана відповідачка, а батьком записаний позивач ОСОБА_3 .

Про факт народження та існування іще одного сина ОСОБА_13 , позивач дізнався коли відповідач стягнула з нього аліменти на утримання цієї дитини судовим наказом виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/1389/18 від 05.04.2018 року, де він був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, на користь матері ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи стягнення з 04.04.2018 року.

Дізнавшись про даний факт позивач пережив шок та душевне страждання. З нього стали глузувати знайомі.

24.05.2019 року заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/5117/18 було виключено відомості про позивача із графи батько, актового запису № 53 від 20.01.2015 року про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що здійснений відділом РАЦС Темрюковського району управління ЗАЦС Краснодарського краю, Російської Федерації.

20.05.2020 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/1389/18 заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого Довгинцівським районним суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2018 року у справі за заявою ОСОБА_14 про видачу судового наказу в частині стягнення з позивача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - задоволено.

Судовий наказ, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 05.04.2018 року, справа № 211/1389/18 за заявою ОСОБА_14 про видачу судового наказу в частині стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - скасовано.

Крім того, із-за пережитого, позивач тривалий час не міг заспокоїтися, через пережитий стрес та страх можливих повторень подій, через пережиті нервові потрясіння у нього погіршився стан здоров`я, що змусило його звертатися до медичної допомоги.

Наслідки дій, вчинених відповідачем, постали для позивача як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, загострили хронічні захворювання, тобто, спричинили йому моральні страждання.

Тобто, позивачеві завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відносно нього. Крім того, розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 52000 грн., позивач виходив з особистих міркувань та глибини його страждань.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року провадження по справі відкрито, та призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надав пояснення відповідно змісту позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення відповідно змісту відзиву , а саме що пунктами З, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку лиж шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджуються факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, зі змісту поданої Позивачем заяви та доданих до неї доказів не доведений факт вчинення Відповідачем винного протиправного діяння стосовно ОСОБА_3 . У позовній заяві не вказано у чому саме полягає протиправність діяння заподіювана моральної шкоди, не визначено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

У позові не доведено та нічим не обгрунтовується вимога щодо стягнення в якості відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 52 000,00 грн., не пояснюється з яких міркувань позивач виходив, визначаючи саме цей розмір відшкодування.

Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Слід зазначити, що позивач був записаний до свідоцтва про народження ОСОБА_15 відповідно до норм Сімейного законодавства, та аж ніяк не через протиправні дії відповідача.

Відповідач стягнула судовим наказом з позивача аліменти на дітей, який був винесений без порушення будь яких норм законодавства. Позивач надала легітимні та законні документи, які були необхідні для винесення судового наказу.

Щодо заочного рішення щодо виключення запису позивача як батька зі свідоцтва про народження слід зазначити, що рішення було винесене за відсутності відповідача. ОСОБА_4 не була належним чином повідомлена щодо розгляду справи. Суд виніс рішення лише на тій підставі, що відповідач не з`явилася до судового засідання. Жодних експертиз не було призначено, а тим паче жодних відмов від надання біологічних матеріалів дитини та відповідача відповідачем не було здійснено. Тож з уваги на грубі порушення норм матеріального і процесуального права відповідач має намір подання заяви про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2019 року. Тож аналізуючи вищезазначені норми відповідач звертає увагу суду на те, що жодних протиправних дій відповідачем щодо позивача не вчинено. Жодного причинно- наслідкового зв`язку між вчиненням протиправної поведінки відповідача та пережитих позивачем душевних страждань позивачем не доведено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09.06.2000 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у встановленому законом порядку. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних поглядів на життя та взаєморозуміння, що призвело до розриву між ними відносин, та з січня 2013 року відповідач залишивши позивачеві сина ОСОБА_9 , разом із донькою ОСОБА_10 переїхала проживати окремо за іншою адресою.У січні 2014 року відповідач з донькою ОСОБА_10 переїхали мешкати за кордон до Російської Федерації.

14.10.2015 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між нами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 у відповідачки народився син - ОСОБА_12 , народження якого було зареєстровано в Російській Федерації, де в актовому записі про народження дитини матір`ю записана відповідачка, а батьком записаний позивач ОСОБА_3 .

Про факт народження та існування іще одного сина ОСОБА_13 , позивач дізнався коли відповідач стягнула з нього аліменти на утримання цієї дитини судовим наказом виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/1389/18 від 05.04.2018 року, де він був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, на користь матері ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи стягнення з 04.04.2018 року.

24.05.2020 року заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/5117/18 було виключено відомості про позивача із графи батько, актового запису № 53 від 20.01.2015 року про народження дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що здійснений відділом РАЦС Темрюковського району управління ЗАЦС Краснодарського краю, Російської Федерації.

20.05.2021 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/1389/18 заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого Довгинцівським районним суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2018 року у справі за заявою ОСОБА_14 про видачу судового наказу в частині стягнення з позивача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - задоволено.

Судовий наказ, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 05.04.2018 року, справа № 211/1389/18 за заявою ОСОБА_14 про видачу судового наказу в частині стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - скасовано.

Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку лиж шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджуються факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, зі змісту поданої Позивачем заяви та доданих до неї доказів не доведений факт вчинення Відповідачем винного протиправного діяння стосовно ОСОБА_3 . У позовній заяві не вказано у чому саме полягає протиправність діяння заподіювана моральної шкоди, не визначено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

У позові не доведено та нічим не обгрунтовується вимога щодо стягнення в якості відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 52 000,00 грн., не пояснюється з яких міркувань позивач виходив, визначаючи саме цей розмір відшкодування.

Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2ст. 23 ЦК Україниморальна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3ст. 23 ЦК Україниморальна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9, 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`зі змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову, оскільки позовні вимоги не обгрунтовані та не доведені, жодних доказів не надано.

Керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.03.2021 року.

Суддя: Н. О. Сарат