РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/4943/20

Провадження № 2/638/1200/21

22.07.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Запорожець Д. Д.

з участю судового розпорядника Календіної А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, а саме просить суд: 1) змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений наказом Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 лютого 2019 року у частині від доходу відповідача на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком спільної з позивачем дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2019 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Наприкінці 2019 року відповідач значно поліпшив своє матеріальне становище, а саме зняв з реєстраційного обліку і розпорядився спільним майном подружжя - автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 без відома та згоди позивача, гроші за автомобіль, вартість якого складає 185000 грн., він присвоїв собі; на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2019 року відповідач отримав у власність: автомобіль FIAT DOBLO, вартістю 309 000 грн.; автомобіль ТАТА LPT613/38, вартістю 162000 грн.; 24.12.2019 року відповідач отримав за продаж частини квартири екв. 20000 доларів США; відповідач проживає в Київській області і є єдиним засновником ТОВ «Старпром Іновейшен». Фірма має значний прибуток, відповідач оплатив створення сайту фірми вартістю мінімум екв. 800-1000 доларів США. Вартість одного товару, який продає відповідач, складає від 3000 до 7000 грн., тобто продавши навіть одну-дві одиниці товару в місяць, відповідач має можливість сплатити необхідні аліменти на дитину. Спочатку відповідач самостійно перераховував аліменти у розмірі 3000 грн., після подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, відповідач зменшив розмір виплат і на теперішній час виплачує аліменти у розмірі 1500 грн., однак цих грошей завідомо не може вистачити на утримання дитини, витрати на дитину складають в місяць більше 12000 грн. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зінченко Ю. В. подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Так, станом на поточну дату відповідач має стабільний дохід, оскільки перебуває на посаді директора ТОВ «Старпром Інновейшн», однак відповідач працює на цій посаді лише на 1/2 ставки через низьку активність даного товариства та мінливу підприємницьку діяльність, що продовжує стрімко знижуватись. Дохід відповідача на сьогоднішній день є недостатнім навіть для забезпечення власних побутових потреб, середньомісячний дохід відповідача складає приблизно 2500,00 грн. на місяць, що не дає можливості сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо підтвердження вартості послуг: занять з репетиторами, курс масажу, заняття гімнастикою, а також ті факти, що дитина дійсно відвідує відповідні кружки, сеанси, заняття тощо. Необґрунтованими є заявлені вимоги на оплату послуг стоматолога у сумі 800,00 грн. щомісяця. Обґрунтовуючи необхідність збільшення розміру аліментів заявник посилається у своєму розрахунку на необхідності сплати 10000,00 грн. на оренду квартири. Станом на 10.11.2020 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , в даній квартирі позивач мешкає з 16.01.2020 року, отже вимога щодо сплати 10000,00 грн. на оренду квартири є необґрунтованою. Крім того, у власності позивача перебуває 1/2 трикімнатної квартири АДРЕСА_2 . У власності відповідача дійсно перебував автомобіль FIAT DOBLO, проте він був проданий через скрутне матеріальне становище відповідача. Більш того, даний автомобіль перебував у спільній власності подружжя, та став приватною власністю згідно поділу майна подружжя на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 у справі №638/16704/17. Тобто фактично рухоме майно як перебувало у його власності на момент винесення судового наказу про стягнення аліментів, так залишилось в подальшому його власністю, жодних покращень не відбулось. Аргументи позивача про, ніби то, наявність у відповідача автомобіля ТАТА LPT613/38 вантажний бортовий тентований не відповідає дійсності, оскільки даний транспортний засіб зареєстрований за позивачем та перебуває у його власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Автомобіль Mitsubishi lancer 2013 року випуску перебував у спільній власності позивача та відповідача, проте він був проданий ще в серпні 2016 року, в період шлюбу між позивачем та відповідачем, в той час як шлюб між сторонами було розірвано лише 17.10.2018 року на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2018 у справі № 235/2279/18. Веб-сайт був створений ще за часів перебування позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі. Станом на дату розгляду справи відповідач не має ані транспортних засобів, ані будь-якої нерухомості та мешкає на чужій житловій площі. В той же час, аналіз наданих по справі доказів свідчить про значне покращення матеріального становища самого позивача: у власності перебуває автомобіль, з`явилось власне нерухоме майно. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення щодо позову, згідно яких наголосила, що доводи представника відповідача про начебто низьку активність товариства «Старпром Іновейшен» спростовуються інформацією з офіційного сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої чистий дохід від реалізації продукції підприємства за 2019 рік склав 2641500 грн., за 2020 рік склав 2422900 грн., а тому доводи про низьку активність товариства є надуманими та спробою штучно зменшити виплати аліментів на дитину. Вартість одного лікувального масажу складає 300 грн., а оскільки дитині потрібен хоча б раз на рік курс з 10 масажів, тому їх вартість зазначена у розмірі 3000 грн. Мінімальна вартість одного тренування з гімнастики в м. Харкові складає 200 грн., дитині потрібне відвідування тренування два рази на місць, тому в місяць це складає 500 грн. Донька відвідує репетиторів з математики та англійської мови, вартість занять складає від 200 до 350 грн. за одну годину, відповідно за 10-12 занять на місяць вартість складає в середньому 2500 грн. Стосовно послуг стоматолога, то дитині потрібно встановлення скоб для вирівнювання зубів. Це лікування не входить до безоплатної послуги стоматологічної поліклініки і коштує значно більше 800 грн. Позивач змушена була переїхала разом з донькою до м. Харкова ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вказаного часу вона постійно змушена була орендувати житло, вони з донькою не мали житла. У м. Донецьку йде війна, тобто дотепер позивач не може користуватися або розпоряджатися цією квартирою. Що стосується квартири за адресою: АДРЕСА_3 , то вона була придбана за гроші, які позивач отримала в результаті поділу сумісного майна в судовому порядку. Позивач витратила отримані від поділу майна гроші на придбання житла для дитини, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , яку придбала 16.01.2020 року, а отже її матеріальне становище не покращилося, оскільки отримані за рішенням суду грошові кошти вона витратила на житло для дитини, щоб не платити за орендоване житло, а відповідача з 2014 року не цікавило де і як проживає дитина, що їй потрібно. В листопаді 2020 року донька тяжко захворіла, потрапила в реанімацію і дотепер проходить лікування. На дату розгляду справи відповідач намагається приховати свої доходи і матеріальне становище своєї фірми; він продав нерухомість та автомобілі, намагаючись ухилитися від збільшення розміру аліментів, при цьому не витратив коштів на забезпечення житла для дитини та на забезпечення її утримання і лікування. Відповідач не виконує обов`язки з утримання дитини для її гармонійного розвитку та забезпечення її здоров`я.

Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмових заявах по суті спору, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 Сімейного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судовим розглядом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видана відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку 15.07.2008 року (а. с. 7).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджує довідка від 01.02.2016 року №6326-, видана Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (а. с. 5).

Згідно судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, вирішено питання про розподіл судових витрат (справа №638/1606/19, суддя Рибальченко Л. М.) (а. с. 6).

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 року, визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою: 1) визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_5 (загальна площа 49,9 кв.м., житлова площа 17,3 кв.м.), що придбана на підставі договору викупу нерухомого майна, посвідченого 01 червня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кутовою Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1253, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; 2) визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/3 частину квартири АДРЕСА_5 (загальна площа 49,9 кв.м., житлова площа 17,3 кв.м.), що придбана на підставі договору викупу нерухомого майна, посвідченого 01 червня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кутовою Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1253, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; автомобіль FIAT DOBLO фургон малотонажнийВ, рік випуску 2013, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , повна маса 2000, маса без навантаження 1140, категорія J, об`єм двигуна 1248, тип пального D, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_5 ; автомобіль TATALPT613/38 вантажний бортовий тентований, рік випуску 2007, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , повна маса 7250, маса без навантаження 3570, категорія J, об`єм двигуна 5675, тип пального D, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_7 ; 3) підписанням даної мирової угоди сторони підтверджують відсутність майнових та немайнових претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо сплатити аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 03 листопада 2017 року до 25 лютого 2019 року (справа №638/16704/17, головуючий суддя Омельченко К. О.) (а. с. 8-10).

Як вбачається із довідки Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №105 Харківської міської ради Харківської області від 21.02.2019 року за вих. №01-47/94, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у школі №105, та на батьківських зборах у школі постійно присутня мати - ОСОБА_1 , мати приводить та забирає ОСОБА_4 зі школи, активно бере участь у шкільному житті доньки. Батько ОСОБА_2 на батьківські збори не приходив жодного разу, з класним керівником зв`язок не підтримує, успіхами дитини не цікавиться. Зі слів ОСОБА_4 , мама забезпечує свою дитину всім необхідним шкільним приладдям та додатковими підручниками.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджено, що ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у Обласній дитячій клінічній лікарні №1 у період з 30.11.2020 року по 10.12.2020 року з діагнозом: аномальна маткова кровотеча в пубертатному періоді, кіста правового яєчника. Матеріалами справи підтверджено також понесені витрати, пов`язані із вказаним захворюванням, зокрема витрати на купівлю медичних препаратів та лікарських засобів, а також витрати, повязані із проходженням медичних процедур (аналіз крові, взяття мазка, кольпоцитологія, ультразвукове дослідження органів малого тазу, консультація дитячого гінеколога, антиген лямблий, аналіз калу на яйця гельмінтів).

Так, дійсно, згідно інформаційної довідки №232008356 від 11.11.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , остання є власником наступних об`єктів нерухомого майна: 1) квартири АДРЕСА_1 (приватна власність), та 2) Ѕ частки квартири АДРЕСА_6 (приватна спільна часткова власність) (а. с. 55).

При цьому, другий об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_6 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , частка кожного становить по Ѕ, що підтверджує витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12853156 від 12.12.2006 року.

Відповідно до довідки з місця роботи ТОВ «Торгівельна мережа «Технікс Трейдинг» від 13.07.2021 року за вих. №13.07-21, ОСОБА_1 працює в товаристві з 01.04.2013 року на посаді менеджер в оптовій торгівлі, з моменту прийняття на роботу ОСОБА_1 працювала віддалено та знаходилася у м. Донецьк. З 06.06.2014 року переїхала з міста Донецька до міста Харкова, де й знаходиться та працює дистанційно по теперішній час.

Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 01.02.2021 року за вих. №31/20-302, згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, ОСОБА_1 належить автомобіль TATA LPT 613 5675, білий (а. с. 79).

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

8 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Цим Законом були внесені зміни до Сімейного кодексу України та ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі змісту ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, за наявності відповідних підстав, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України №6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд приходить до висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Частиною 1 статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частини 6 статті 80 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 184 СК України суд може встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення.

Як вбачається із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Старпром Інновейшн» є ОСОБА_2 , який є і його керівником.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старпром Інновейшн» від 10.11.2020 року №0001-000002, ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Старпром Інновейшн» з 11.03.2016 року, займає посаду директора, дохід з 01.01.2019 року по 31.10.2019 року склав 28216, 26 грн. (а. с. 54).

Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старпром Інновейшн» від 10.11.2020 року №0001-000001, ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Старпром Інновейшн» з 11.03.2016 року, займає посаду директора, дохід з 01.01.2020 року по 31.10.2020 року склав 25776, 00 грн. (а. с. 53).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 01.02.2021 року за вих. №31/20-301, згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, транспортні засобі на ім`я ОСОБА_2 не зареєстровано (а. с. 78).

Як вбачається із відзиву, поданого уповноваженим представником відповідача, відповідач працює на посаді директора ТОВ «Старпром Інновейшен» на Ѕ ставки через низьку активність даного товариства, мінливу підприємницьку діяльність, що продовжує стрімко знижуватись.

Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб (дітей, дружини, батьків) також відсутні.

Зважаючи на викладене, у зв`язку з тим, що дохід відповідача за його ж словами є нерегулярним, мінливим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів та визначення їх розміру в твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги всі встановлені під час судового розгляду обставини, рівень прожиткового мінімуму дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття, що буде справедливим у даному випадку та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін цивільного процесу на наступне. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Дана норма передбачає у першу чергу, щоб саме батьки виявляли до дитини повагу та ставилися до неї як до особистості, враховували її бажання, інтереси, потреби. При цьому, сторони не позбавлені можливості домовитися, діючи в інтересах дитини, щодо спільної участі у вихованні спільної дитини.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про зміну способу стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 908 грн. 00 коп. судового збору.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року по справі №638/1606/19 у частині від доходу відповідача на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_7 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: