Дата документу 13.07.2021 Справа № 317/35/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 317/35/16 Головуючий у 1 інстанції: Ачкасов О.М.
№ 22-ц/807/2705/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Кравченко Людмили Іванівни на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича, стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_3 , заінтересовані особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року подання задоволено.

Звернуто стягнення на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, яка зареєстрована за ОСОБА_4 , з метою виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року у справі № 317/35/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість у сумі 4217583,78 грн. та судові витрати у розмірі 6699,85 грн.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі адвоката Кравченко Л.І. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 59654359 щодо виконання виконавчого листа №317/35/16-ц, виданого на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 4223183,63 грн.

15.05.2016 року Державним реєстратором Малик В.О. проведена державна реєстрація обтяження, накладений арешт на все нерухоме майно. Під час виконання зазначеного судового рішення встановлено, що боржнику належить майно, право власності яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Боржник ухиляється від реєстрації права власності на зазначене майно, рішення суду не виконує та не вживає заходів щодо його виконання.

Нерухомим майном, яке належить ОСОБА_3 та право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку є земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084).

На час розгляду справи №317/35/16-ц Запорізьким районним судом Запорізької області вказана земельна ділянка належала та була зареєстрована за ОСОБА_3 . В подальшому її було зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області по справі №317/3272/16-ц, яке скасовано судом апеляційної інстанції.

За час розгляду апеляційної скарги по справі №317/3272/16-ц, ОСОБА_1 здійснила відчуження земельної ділянки ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.03.2020 р. по справі №317/3681/19 укладений договір визнано недійсним, скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 .

Оскільки, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2021 р., станом на 17.05.2021 року, право власності на вказану земельну ділянку не зареєстроване за боржником, а зареєстровано за іншою особою, державний виконавець був вимушений звернутись до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції правильно виходив з положень ч.10,11 ст. 440 ЦПК України, за якими питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження № 59654359 з примусового виконання виконавчого листа № 317/35/16-ц, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області 10.11.2016 року, про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 4217583,78 грн. та судового збору у розмірі 6699,85 грн. Згідно заяви стягувача, станом на 31.01.2020 р. заборгованість складає 4223183,63 грн.

Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує, кореспонденцію не отримує.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2021 р., станом на 17.05.2021 року, право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р.№349, виданий 06.06.2017 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Н.П.

У оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції врахував, що зазначена земельна ділянка незаконно була виведена з власності боржника та переходила до інших осіб з порушенням закону.

При цьому набули чинності судові рішення, якими фактично повернене право власності боржникові, позаяк визнані недійсними правочини щодо спірного об`єкту та скасовано державну реєстрацію за іншими особами, на підставі судового рішення визнано незаконним перехід права до ОСОБА_1 та здійснення нею відчуження земельної ділянки ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2017 р.

Посилання апелянта на те, що спірна земельна є об`єктом спільної власності її та боржника, не впливає на висновок суду першої інстанції щодо задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення, позаяк предметом розгляду цієї справи не було встановлення факту приналежності майна, а інші питання, які пов`язані з дотриманням прав апелента на спірне майно можуть бути вирішені в ході виконання судового рішення та не перешкоджають їй заявити відповідний позов, або оскаржувати дії приватного виконавця при здійсненні процедури звернення стягнення.

Натомість , як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, не зареєстровано за боржником ОСОБА_3 в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення на зазначену земельну ділянку, для погашення заборгованості перед стягувачем ОСОБА_2 за судовим рішенням, тому правомірно задовольнив подання приватного виконавця.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Кравченко Людмили Іванівни залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 липня 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков