КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 2607/386/2012

22 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Невідомої Т.О.

при секретарі - Панчошній К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Ільїна Олександра Павловича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Якимець О.І., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність, дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

29 березня 2020 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність та дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни.

На обґрунтування скарги зазначав, що постановою головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Ю.Й. від 20.10.2020 року відкрито виконавче провадження № 63314324, про наявність якого боржник дізнався випадково, оскільки поштова кореспонденція надсилалась не на його адресу.

Зазначає, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року між ним та ОСОБА_2 було укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року, про сплату ним аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання їх спільних дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в добровільному порядку у розмірі 4 000, 00 грн. щомісячно до 02.12.2022 року та у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно з 02.12.2022 року до 21.11.2027 року. Стверджує, що він належним чином виконує умови мирової угоди шляхом сплати щомісячних платежів стягувачу через засоби поштового зв`язку, а згодом і через банківські платіжні системи. Незважаючи на це, 20 жовтня 2020 року головним державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Савченко Ю.Й. було відкрито виконавче провадження № 63314324 з примусового виконання ухвали Подільського районного суду м.Києва від 29 серпня 2012 року. Державним виконавцем було нараховано йому заборгованість за цим виконавчим документом за період з липня 2012 року по березень 2021 року включно у розмірі 398069,00 грн.При здійсненні вказаного розрахунку заборгованості за аліментами, державний виконавецьне врахував здійсненні ним оплати за аліментами за вказаний період на загальну суму 415 116,00 грн. через відсутність у наданих ним на підтвердження сплати аліментів документах вказівок на призначення платежу "аліменти". Вважає такі дії ( бездіяльність ) державного виконавця неправомірними, так як сплату ним аліментів на утримання дітей, крім наданих документів про здійснення ним переказів коштів на користь ОСОБА_2 , підтверджує також електронне листування між сторонами виконавчого провадження, інформація, викладена у відзивах ОСОБА_2 на позов та на апеляційну скаргу у інших справах, де вона визнає факт сплати ним аліментів. Вказує також на те, що у нього не було технічної можливості самостійно вказувати призначення платежу при пересиланні аліментів через банківський термінал, так як вся інформація формується банківським терміналом автоматично. Звертає увагу, що за 99 місяців, починаючи з липня 2012 року по вересень 2020 року, сума оплат мала скласти 396 000, 00 грн., проте ним здійснено оплати на загальну суму 415 116, 00 грн. Просив врахувати, що у різні періоди перерахування аліментів ним здійснювалось шляхом переказів грошових коштів через установи АТ «Укрпошта» та на різні платіжні картки стягувача. Зазначає, що обов`язок зі сплати аліментів ним належно виконувався і жодних інших фінансових зобов`язань перед стягувачем у нього немає.

Вказує на те, що ним було надано державному виконавцю підтвердження виконання боржником мирової угоди, проте згідно з довідкою - розрахунком заборгованості за аліментами державного виконавця від 10.03.2021 року він має заборгованість в розмірі 398 069, 00 грн.

З огляду на вище викладене, просив суд визнати неправомірною та скасувати довідку - розрахунок заборгованості за аліментами від 10.03.2021 року, визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни, зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлію Йосипівну здійснити перерахунок заборгованості за аліментами, врахувавши сплату ним аліментів в період з 02.07.2012 року по 01.11.2020 року на загальну суму 415 116, 00 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність, дії та розрахунок заборгованості по аліментам державного виконавця у межах виконавчого провадження № 63314324 - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 17 червня 2021 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Ільїн Олександр Павлович подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу боржника.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим що, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ( бездіяльність) державного виконавця, суд першої інстанції не врахував встановлені дійсні обставини справи та надані на їх підтвердження докази, нормативне регулювання відносин із сплати аліментних зобов`язань, існуючу судову практику, визнання окремих обставин справи обома сторонами.

Зазначає, що судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення не були взяті до уваги доводи скаржника про те, що стягувач ОСОБА_2 зверталась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, в своєму позові визнавала факт, що аліменти боржником сплачуються, а мирова угода виконується.

На вимогу державного виконавця боржником було надано докази здійснення ним платежів по сплаті аліментів разом з процесуальними документами, в яких стягувачем визнається належне виконання ним вимог мирової угоди. Проте, після отримання державним виконавцем відповіді від стягувача про те, що вона платежів із призначенням «аліменти» не отримувала, виконавцем було складено довідку- розрахунок заборгованості за аліментами від 10.03.2021 року та нараховано заборгованість у розмірі 398 069, 00 грн. Вважає, що неврахування державним виконавцем поданих боржником документів про сплату ним аліментів при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами, є протизаконним та таким, що грубо порушує права ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження.

Зазначає, що в матеріалах цивільної справи за позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку участі у їх вихованні, наявний відзив, в якому стягувачка не тільки погоджується із твердженням про те, що аліменти боржником сплачуються у повному обсязі, а прямо вказує, що це відбувається дев`ять років, вказує на розмір зобов`язання, однак зазначає, що вказаної суми аліментів недостатньо на даний час. Також підкреслює, що навіть вчасна сплата аліментів, на її думку, не забезпечує потреби дітей, що змусило її звернутися з вимогами про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів.

Звертає увагу на неправильність висновку суду першої інстанції щодо критичної оцінки доводів скаржника та наданих ним доказів про переказ ним грошових коштів по сплаті аліментів на банківські картки з підстав недоведеності факту їх належності стягувачу ОСОБА_2 , так як стягувачем не заперечувалось ні отримання грошових коштів, ні ведення листування з приводу цього .

За твердженням представника стягувача лише призначення «аліменти» створювало б підстави для врахування таких грошових коштів в розрахунку. Проте, якщо б стягувач не розуміла підстав перерахунку грошових коштів та приходила до висновку про їх відсутність, то вона була б зобов`язана повернути отримані кошти, а не витрачати їх.

Звертає увагу, що жодних інших зобов`язань перед стягувачем у боржника немає.

Зазначає, що у судовому засіданні представник стягувача зазначала, що між сторонами існували і інші зобов`язання, виходячи із спільної власності сторін на квартиру та необхідності проведення у ній ремонту, проте які саме зобов`язання існували саме у боржника перед стягувачем, на яких підставах та у яком розмірі - ні пояснень, ні доказів представником стягувача суду надано не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Ільїн Олександр Павлович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бордунова Надія Олександрівна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Головний державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлія Йосипівна в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи судом повідомлялась, причин неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 липня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено мирову угоду про сплату аліментів, що є предметом розгляду у Подільскому районному суді м. Києва по справі № 2607/386/2012.

Відповідно до умов мирової угоди батько зобов`язувався щомісячно сплачувати матері аліменти на дітей у добровільному порядку у розмірі, що становить 4 000, 00 грн. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України за період з 02 липня 2012 року по 02.12.2022 року та у розмірі 2 000, 00 грн. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавста України за період з 02.12.2022 року по 21.11.2027 року, але вказана місячна сума аліментів на дітей за жодних обставин не може бути меншою ніж сума двох прожиткових мінімумів для них, що припадає на відповідний вік.

Аліменти стосовно дітей сплачуються за період з липня 2012 року до досягнення дітей повноліття, а саме: ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 згідно якої: 1. Враховуючи ту обставину, що спільні діти Батька і Матері, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (надалі - Діти ), постійно проживають разом із Матір`ю, Сторони домовились укласти дану Угоду про сплату аліментів на Дітей, та визначити розмір та строки виплат аліментів.

2. Відповідно до даної Угоди батько зобов`язується щомісячно сплачувати матері аліменти на дітей у добровільному порядку у розмірі, що становить 4 000,00 (чотири тисячі) гривень 00 коп. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України за період з 02 липня 2012р. до 02.12.2022р. та у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 коп. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України за період з 02.12.2022р. до 21.11.2027р., але вказана місячна сума аліментів на дітей за жодних обставин не може бути меншою ніж сума двох прожиткових мінімумів для них, що припадає на відповідний вік.

3. Аліменти стосовно дітей сплачуватимуться за період з липня 2012 року до досягнення дітьми повноліття, а саме:

ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - до ІНФОРМАЦІЯ_4 року

Після досягнення повноліття ОСОБА_3 розмір аліментів на ОСОБА_4 становить 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 коп. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України.

4. Аліменти за весь період, зазначений у п.п. 2, 3 даної Угоди, батько зобов`язується сплачувати матері щомісячними платежами до 5 (п`ятого) числа кожного наступного місяця, з моменту затвердження даної угоди Подільським районним судом міста Києва шляхом поштового переказу на адресу реєстрації матері - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

5. Вся сума отриманих матір`ю за даною угодою аліментів справлятиметься на задоволення потреб (інтересів) дітей.

6. Підписанням цієї Угоди, позивач відмовляється від усіх своїх позовних вимог до відповідача по справі, оскільки спір повністю врегульовано сторонами цією угодою.

7. Сторони підтверджують, що умови даної угоди не порушують права дітей, які встановлені Сімейним кодексом України.

8. Сторони підтверджують, що:

вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення даної угоди відповідає їх інтересам; волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; умови даної угоди зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; - дана угода не приховує іншого правочину і спрямована на реальне настання наслідків, які обумовлені в ній.

9. Дана угода згідно зі ст. 175 ЦПК України підлягає визнанню Подільським районним судом міста Києва та вважається укладеною з моменту її затвердження судом. Ухвала Подільського районного суду міста Києва є виконавчим документом згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

10. У випадку невиконання батьком умов данної угоди, матір має право звернутися до повноважного органу у встановленому чинним законодавством порядку щодо примусового виконання ухвали, якою затверджено дану мирову угоду.

11. Дана мирова угода підписана у 3-х (трьох) оригінальних екземплярах, по одному для кожної з сторін та Подільському районному суду міста Києва.

Наслідки закриття провадження у справі в зв`язку із укладенням мирової угоди, передбачені ст. ст. 175, 205, 206 ЦПК України, сторонам зрозумілі.

Мирова угода є чинною до моменту її виконання.

З наданих суду та досліджених в судовому засіданні копій платіжних доручень вбачається, що боржником на користь стягувача були перераховані наступні грошові кошти:

у період з 04.09.2012 року по 05.09.2013 року було перераховано кошти у сумі 56 000,00 грн. (а.с. 106-110);

у період з 03.10.2013 року по 05.12.2014 року було перераховано кошти у сумі 61 950,00 грн. (а.с. 95-105);

у період з 05.01.2015 року по 04.12.2015 року було перераховано кошти у сумі 49 755,00 грн. (а.с. 89-94);

у період з 04.01.2016 року по 01.12.2016 року було перераховано кошти у сумі 48 516,00 грн. (а.с. 77-88);

у період з 03.01.2017 року по 02.12.2017 року було перераховано кошти у сумі 52 500,00 грн. (а.с. 63-76);

у період з 03.01.2018 року по 31.12.2018 року було перераховано кошти у сумі 59 300,00 грн. (а.с. 39-46,53-62);

у період з 04.02.2019 року по 01.12.2019 рік було перераховано кошти у сумі 44 015,00 грн. (а.с. 34-38, 47-52);

у період з 03.01.2020 року по 03.10.2020 рік було перераховано кошти у сумі 43 080,00 грн. (а.с. 22-33).

Загальна сума перерахованих коштів 415 116, 00 грн.

Відповідно до довідки від 10.03.2021 року, виданої Подільським районним відділом державної виконавчої служби у м.Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) до відділу від представника боржника надійшла заява з квитанціями про оплату, але в жодній з квитанцій не зазначено у призначенні платежу, що це аліменти згідно мирової угоди (ухвала № 2607/386/2012 від 29.08.2012, видана Подільським районним судом м. Києва).

Також зазначено, що до відділу від стягувача надійшов лист, про те, що грошових коштів із зазначенням у призначені платежу «аліменти» ОСОБА_2 не отримувала від ОСОБА_1 . Суму аліментів стягувач отримала у розмірі 19 931, 59 грн.

Заборгованість по сплаті аліментів становить 398 069, 00 грн. (а.с. 8-14)

Відповідно до листа АТ «Пумб» від 04.12.2020 року № КНО-33/11031 вбачається, що при переказі грошових коштів з карту на карту поле «Призначення платежу» відсутнє.

Відмовляючи у задоволенні скарги боржнику ОСОБА_1 на бездіяльність, дії та розрахунок заборгованості за аліментами державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни, суд першої інстанції посилався на те, що доводи скаржника про неправильність розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами є безпідставними, державним виконавцем при здійсненні вказаного розрахунку обгрунтовано не враховані надані боржником копії платіжних доручень про перерахування коштів на користь стягувача, так як в них не зазначено, що призначення вказаних платежі " аліменти". Перераховані кошти є аліментами у випадку зазначенням в платіжних документах будь-яких слів чи слосполучень, які б свідчили про це, в іншому випадку вони є добровільною участю батька у витратах на дітей чи участі в інших витратах колишньої дружини та їх дітей.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не грунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, досліджених судом доказах та вимогах матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

За роз`ясненнями у п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Зважаючи на вказані роз`яснення, можна розмежувати, що спір щодо заборгованості в певній грошовій сумі підлягає вирішенню судом в порядку позовного провадження з дотриманням процедури визначеної відповідним процесуальним законом.

Відповідно до п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень,затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей,отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або)розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 29 серпня 2012 року, відповідно до якої сторони узгодили, що розмір аліментів, на утримання двох дітей, які підлягають сплаті ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить 4 000,00 (чотири тисячі) гривень 00 коп. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України за період з 02 липня 2012 року до 02.12.2022 року та у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 коп. з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства України за період з 02.12.2022 року до 21.11.2027 року, але не менше, ніж сума двох прожиткових мінімумів для них, що припадає на відповідний вік.

З наданих боржником та досліджених в судовому засіданні копій квитанцій вбачається, що він в добровільному порядку виконував умови мирової угоди та перераховував стягувачу аліменти на утримання дітей і за період з 04.09.2012 року по 03.10.2020 року боржником було перераховано кошти в сумі 415 116, 00 грн.

Відповідно до довідки - розрахунку від 10.03.2021 року, складеної головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлією Йосипівною, заборгованість ОСОБА_1 за аліментами згідно ухвали № 2607/386/2012, виданої Подільським районним судом м. Києва становить 398 069, 00 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неправомірність дій державного виконавця Савченко Ю.Й. щодо неврахування при здійсненні розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за аліментами у виконавчому провадженні № 6314324 наданих боржником копій платіжних доручень про сплату ним на користь стягувача грошових коштів за період з 02.07.2012 року по 01.11.2020 року з посиланням на те, що у вказаних платіжних дорученнях платником не зазначено призначення даних платежів та вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необгрунтованості доводів скарги боржника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Апеляційний суд вважає, що відсутність у наданих боржником державному виконавцю та суду квитанціях про перерахування ним коштів на користь стягувача інформації щодо призначення платежу не може бути підставою для не врахування цих платежів, як сплату аліментів, оскільки стягувачем не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів того, що між сторонами існує інша домовленість, окрім мирової угоди про сплату аліментів, затверджена ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року .

З наданого суду та дослідженого в судовому засіданні листа АТ «Пумб» від 04.12.2020 року № КНО-33/11031 вбачається, що при переказі грошових коштів з карти на карту поле «Призначення платежу» відсутнє.

Окрім того, в матеріалах справи наявні копії відзивів, які надавались представником стягувача ОСОБА_2 адвокатом Бордуновою Надією Олександрівної в справі № 758/143999/20,що розглядається в Подільському районному суді м. Києва, предметом розгляду якої є усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку участі у їх вихованні та спілкуванні, з яких вбачається, що стороною ОСОБА_2 не заперечується вчасне виконання ОСОБА_1 умов мирової угоди в частині надання коштів на утримання дітей у розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину.

Факт отримання стягувачем ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1 грошових коштів відповідно до наданих ним платіжних доручень та квитанції не заперечувався стягувачем та її представником, заперечувалась лише та обставина, що ці кошти є аліментами.

Аналізуючи встановлені судом обставини та досліджені докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів скарги ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни щодо не включення до розрахунку заборгованості від 10.03.2021 року квитанцій про перерахування боржником ОСОБА_1 аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 у період з 04.09.2012 року по 01.11.2020 року, визнання неправомірною та скасування довідки-розрахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_1 за період з 02.07.2012 року по 10.03.2021 року, складеної державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлією Йосипівною .

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника боржника ОСОБА_1 адвоката Ільїна Олександра Павловича підлягає задоволенню, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 рокупідлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги ОСОБА_7 , визнання неправомірною та скасування довідки-розрахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_1 за період з 02.07.2012 року по 10.03.2021 року, складеної головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлією Йосипівною, визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни щодо неврахування нею при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_1 у виконавчому проваджені № 6314324 за період з 02.07.2012 року по 10.03.2021 року, наданих боржником квитанцій про перерахування аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 , зобов`язання головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлію Йосипівну здійснити перерахунок заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 6314324, які сплачуються ним відповідно до ухвали Подільського районного суду м.Києва від 28.08.2012 року на користь ОСОБА_2 , додатково врахувавши при здійсненні перерахунку подані боржником ОСОБА_1 квитанції про перерахування ним на користь стягувача аліментів в період з 02.07.2012 року по 01.11.2020 року.

Керуючись ст. 195 СК України, ч.ч. 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 447 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Ільїна Олександра Павловича задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення

Скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати довідку-розрахунок заборгованості за аліментами ОСОБА_1 за період з 02.07.2012 року по 10.03.2021 року, складену головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлією Йосипівною.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлії Йосипівни щодо неврахування нею при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами ОСОБА_1 у виконавчому проваджені № 6314324 за період з 02.07.2012 року по 10.03.2021 року, наданих боржником квитанцій про перерахування аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 .

Зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлію Йосипівну здійснити перерахунок заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 6314324, які сплачуються ним відповідно до ухвали Подільського районного суду м.Києва від 28.08.2012 року на користь ОСОБА_2 , додатково врахувавши при здійсненні перерахунку подані боржником ОСОБА_1 квитанції про перерахування ним на користь стягувача аліментів в період з 02.07.2012 року по 01.11.2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 липня 2021 року.

Головуючий: Судді: