Справа № 216/4165/18
Провадження № 2/216/1229/21
РІШЕННЯ

іменем України

05 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

представника позивача адвоката Андріяшевської М.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4, приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, шляхом зміни способу їх стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Центрально-Міського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни способу їх стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 жовтня 1998 року уклала шлюб з ОСОБА_1 , який в подальшому був розірваний рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2011. Після розірвання шлюбу позивачці було залишено прізвище « ОСОБА_3 ». Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно зі свідоцтвом про народження батьком дитини зазначений ОСОБА_1 . 17 листопада 2017 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2012 року з відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 700,00 грн щомісячно. Після цього відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, на підставі якого 12.11.2013 Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив рішення про зменшення розміру аліментів і призначив стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 600,00 грн, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. На підставі рішення був виданий виконавчий лист від 12.11.2013. На теперішній час даної суми недостатньо для повноцінного утримання дитини та її гармонійного розвитку, збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини, збільшилися видатки на утримання сина, який росте і потребує додаткових витрат. Відповідач є особою працездатного віку, важкими хворобами він не страждає. Домовленості щодо утримання дитини вони не дійшли. Визначений у 2013 році розмір аліментів 600 грн є таким що не може в повній мірі забезпечити на даний час належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку їх спільної дитини. Позивач працює в дитячому садку, отримує мінімальну заробітну плату, яку вона витрачає на сплату комунальних послуг, придбання їжі та одягу. Вважає, що саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, а тому просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача адвокат Андріяшевська М.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог та надав відзив на позовну заяву, який обгрунтовував тим, що він створив нову сім`ю, в нього народилося двоє дітей. Разом з цим, відповідач не працює, а тому можливості забезпечити потреби всіх дітей не має.

Суд, вислухавши учасників процесу, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Судом встановлено, що 09 жовтня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 456 (а.с.8).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30 травня 2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , та її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 10).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Разом із тим, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.12.2012 року з ОСОБА_1 на користь матері дитини - ОСОБА_6 , стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі 700 (сімсот) гривень, з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року зменшено розмір аліментів визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2012 року, та стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 600 грн. з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері дитини ОСОБА_6 , починаючи з дня набрання чинності зазначеного судового рішення (а.с. 15-16).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом із тим, вимогами ч. 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частиною 2 ст. 191 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із цим, як вбачається з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, матеріальне та соціальне становище сторін; а також те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2027 гривень, суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 81, 82, 141, 259, 265-268, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, шляхом зміни способу їх стягнення задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених до сплати згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2013 року, та стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-позивач: ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 23 липня 2021 року.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов