Справа № 345/1358/21
Провадження № 22-ц/4808/907/21
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Девляшевського В.А., Мелінишин Г.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року, в складі судді Миговича О.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в:

У березня 2021 року ТОВ «Алекскредит» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17 269,65 грн .

Свої вимоги мотивувало тим, що 28.03.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачкою було укладено договір про надання кредиту № 2108760. Відповідно до п.1.1 Договору невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Вказаний договір було оформлено у порядку передбаченому розділом 4 Правил та відповідно до п.5.1 та п.5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач належним чином виконав умови договору позики та перерахував на картковий рахунок позичальниці кредитні кошти у розмірі 10000 грн, натомість відповідачка отримані грошові кошти в передбачені строки не повернула, внаслідок чого станом на 25.03.2021 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 17 269,65 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за сумую кредиту; 5 100,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за Базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7% за період з 09.04.2019 року по 08.05.2019 року; 920,80 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3% за період з 09.05.2019 року по 25.05.2019 року, нарахована у порядку ст.625 ЦК України; 827,00 грн. - інфляційні втрати за сумую кредиту, нараховані у порядку ст.625 ЦК України; 421,77 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст.625 ЦК України.

Позивач, посилаючись на те, що відповідачка у добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, просив задовольнити позов, стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання кредиту у розмірі 17269,65 грн та понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року позов ТОВ «Алекскредит»задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит»заборгованість за кредитним договором №2108760 від 28.03.2019 року у розмірі 17269,65 грн та судові витрати в розмірі 2270 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що будь яких даних щодо того, що саме нею чи з її мобільного пристрою (номера), електронної пошти, використано електронно цифровий підпис, не надано.

Вважає помилковим твердження суду про те, що кредитодавець перерахував на її картковий рахунок кредитні кошти в сумі 10000 грн, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи із банківських установ, щодо здійснення таких операцій, саме на її рахунок.

Також, позивач ввів суд в оману вказуючи у позовній заяві, що ним не вживались заходи досудового врегулювання спору, оскільки рішенням Калуського міськрайонного суду від 15 вересня 2020 року, виконавчий напис №6804 визнано таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідач додав довідку, що вказані кошти перераховано ТОВ Вей ФОР Пей, однак п.7.15 кредитного договору вказано, що кредитний посередник за цим договором відсутній. На підставі постанови приватного виконавця з її заробітної плати незаконно утримано на користь ТОВ «Алекскредит» кошти в сумі 5587,91 грн. Суд не перевірив чи позивач вказав цю суму в розрахунку і чи вона має відношення до вказаного спору.

Зазначає, що викликає об`єктивний сумнів послідовність дій ТОВ «Алекскредит» та заявника 2108760, а саме: 28.03.2019 року о 06:45:35 фінансова установа направила заявнику Оферту, а вже через 19 секунд о 06:46:54 заявник прийняв оферту.

В порушення вимог ч. 1 ст. 207 ЦК України, прийняття пропозиції від позивача укласти електронний договір здійснено шляхом зазначення у відповідному чек боксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайнпозик та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абз. 3 ч.6 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію.

Апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Алекскредит», судові витрати стягнути з відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Алекскредит» посилається на те, що рішення ухвалено судом з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права. Відповідачка в електронній формі підписала кредитний договір та отримала кредитні кошти в сумі 10000 грн, які не повернула у визначений строк, а доводи апеляційної скарги зводяться до невірного трактування законодавства та умов договору з метою ухилення від сплати заборгованості за кредитним договором.

Згідно з приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник всупереч умов укладеного договору взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула.

Однак із таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.03.2019 року між позивачем ТОВ «Алекскредит» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 2108760 (а.с.10-15).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статтю 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У справі, що переглядається, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

При цьому відповідачка направила фінансовій установі заявку щодо можливості отримання кредиту на суму 10000 грн, прийняла оферту фінансової установи на суму кредиту 10000 грн, строк 11 днів, проценти за користування кредитом 1,02% та підписала її одноразовим ідентифікатором НОМЕР_1 .

З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій позивачем, кредитний договір не був би укладений сторонами, суд першої інстанцій обґрунтовано вважав, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.

За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення по суті спору, виходив із того, що відповідно до умов договору, кредитодавець перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти в сумі 10000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 08.04.2019 року включно. Однак такий висновок суду є помилковим, оскільки надана позивачем відповідь про перерахунок коштів не містить даних про рахунок ОСОБА_1 .

Відповідно до 1.10 Договору про надання кредиту №2108760 кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.4. Договору в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника.

Матеріали справи не містять даних про картковий рахунок ОСОБА_1 .

Листом ТОВ ФК ВЕЙ ФОР ПЕЙ вих. №4623-ВП від 12.03.2021 року ТОВ Алекскредит повідомлено, що 28.03.2019 року відповідно до договору ВП-220817 від 22.08.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ Алекскредит успішні перекази коштів на суму 10000 грн, маса картки НОМЕР_2 , код авторизації 123699, номер транзакції в системі НОМЕР_3 .

Однак, вказана довідка не містить даних що перераховані кошти в сумі 1000 грн саме на карту ОСОБА_1 , оскільки код авторизації НОМЕР_4 відрізняється від номера договору про надання кредиту №2108760, а інших даних щодо рахунку відповідачки чи даних ідентифікації карткового рахунку позивачем суду не надано.

Крім того, за умовами укладеного договору (п. 1.3) саме кредитодавець, тобто ТОВ Алекскредит надає позичальнику кредитні кошти в сумі 10000 грн, натомість на підтвердження надання позичальнику кредитних коштів посилається на лист ФК ВЕЙ ФОР ПЕЙ вих. №4623-ВП від 12.03.2021 року.

Таким чином, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи із банківських установ, щодо здійснення кредитодавецем перерахунку на її картковий рахунок кредитних коштів в сумі 10000 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ураховуючи те, що суд ухвалив рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, тому судове рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи наведене, судові витрати сплачені сторонами у цій справі підлягають перерозподілу.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Алекскредит» не підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ОСОБА_1 судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 3405 грн підлягає стягненню з позивача.

Керуючись статтями 374, 376, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Калуського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Алекскредит - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Алекскредит (49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, код ЄДРПОУ 41346335) на користь ОСОБА_1 (( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 проживаючої АДРЕСА_1 ) 3405 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: В.А. Девляшевський

Г.П. Мелінишин