Справа № 222/71/21
Провадження 2/222/104/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Доценко С.І., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частини будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування удаваним правочином і визнання його договором купівлі-продажу, поділ сумісного майна подружжя у цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про припинення права користування чужим майном та виселення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Володарського районного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про припинення права користування чужим майном та виселення, розгляд якої відбувається в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін

09.03.2021 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частини будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування удаваним правочином і визнання його договором купівлі-продажу, поділ сумісного майна подружжя. Зазначено, що заявлені позовні вимоги немайнового характеру.

Ознайомившись із зустрічними позовними вимогами,суд вважає, що зутрічна позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Так, згідно ч.1 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, позивачем заявлено чотири вимоги, одна із яких ( про поділ сумсного майна подружжя) є вимогою майнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання позовної заяви фізичною особою вимоги немайнового характеру підлягає до сплати судовий збір в 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що складає 908 гривень.

Позовні вимоги про визнання частини будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання договору дарування удаваним правочином і визнання його договором купівлі-продажує вимогами немайнового характеру.

Перед прийняттям до розгляду заяви, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що позивач,згідно з журналом судового збору, сплатив судовий збір за дві вимоги немайнового характеру окремими квитанціями на загальну суму 1816 гривень, що підтверджується дублікатами квитанцій про сплату судового збору, які є в справі.

Одна вимога немайнового характеру не оплачена судовим збором в сумі 908 грн.

В матеріалах, поданих до заяви міститься дублікат квитанції про сплату судового збору від імені ОСОБА_4 , який не є стороною в справі, на суму 917.08 грн., яка, згідно з журналом судового збору не поєднується з матеріалами справи, а тому не враховується судом, як сплачена.

Позовна вимога про поділ спільного майна подружжя є вимогою майнового характеру.

Відповідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява майнового характеру повинна містити значення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» доказом дійсної вартості нерухомого майна є складений суб`єктом оціночної діяльності звіт про оцінку майна.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Однак, в порушення норм п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову на день звернення до суду,та не надані докази на підтвердження фактичної вартості майна на день звернення з позовом

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону « Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем не зазначена ціна позову та відсутні докази на підтвердження майна на момент звернення з позовом, суд попередньо визначає судовий збір за вимогою про поділ майна подружжя в сумі 2000 грн., який необхідно сплатити позивачу у встановлений судом строк та надати суду документ на підтвердження сплати судового збору.

Крім того,в порушення ч.1 ст.177 ЦПК України,не додано до зустрічної позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Як встановлено судом, на час проведення судового засідання, призначеного 12.03.2021 року, відповідач за первинним позовом ОСОБА_1 не надав суду ні копій зустрічного позову відповідно до кількості відповідачів, ні письмового підтвердження про направлення даної копії на адресу учасників за первинним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.194 УПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну, в тому числі заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву за зустрічним позовом слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, з дотриманням вимог ст.177 ЦПК України, а саме надати документи про сплату судового збору за однією із вимог немайнового характеру в сумі 908 грн. та за вимогу майнового характеру в сумі 2000 грн., чи підтвердження звільнення від сплати судового збору. Надати до суду копії зустрічної позовної заяви відповідно до кількості відповідачів або підтвердження направлення такої позовної заяви з додатками відповідачам.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 194, 260 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частини будинку спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування удаваним правочином і визнання його договором купівлі-продажу, поділ сумісного майна подружжя залишити без руху, надавши строк десять днів з дня отримання ухвали суду, для усунення вказаних недоліків заяви: доплатити судовий збір та надати копії зустрічної позовної заяви відповідно до кількості відповідачів або підтвердження направлення такої позовної заяви з додатками відповідачам

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Доценко