справа № 489/6209/16-ц
провадження №4-с/489/37/21
УХВАЛА

23 липня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Плаксіна В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Інгульський ВДВС) та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

У червні 2021 року представника боржника ОСОБА_1 адвокат Ремешевський Є.А. звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Інгульського ВДВС у незняті арешту з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження ВП № 60394896, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 33797307, та невжиття заходів щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників щодо виконавчих проваджень №№ 60394896, 60394974; зобов`язати Інгульський ВДВС зняти арешт з нерухомого майна, яке належить на праві ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження ВП № 60394896 та виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників щодо виконавчих проваджень №№ 60394896, 60394974.

В обґрунтування скарги вказано, що 15.03.2017 Ленінським районним судом міста Миколаєва було ухвалено заочне рішення по справі № 489/6209/16-ц яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-400/158/2017 від 24.05.2007 в сумі 36695,03 дол.США та судовий збір в розмірі 13662,33 грн. Виданий на виконання вказаного рішення виконавчий лист було пред`явлено для виконання до Інгульського ВДВС, постановою якого від 27.06.2017 було відкрито виконавче провадження ВП № 54204664. Постановою від 23.10.2019 виконавчий лист повернуто стягувачу за його заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». З поверненням виконавчого листа стягувачу державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №60394896 з примусового виконання постанови Інгульського ВДВС № 54204664 від 23.10.2019 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92448,43 грн. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2021 № 257667640 (запис 33797307).

Також 23.10.2019 було відкрито виконавче провадження № 60394974 щодо виконання постанови від 23.10.2019 про стягнення з ОСОБА_1 400,00 грн. виконавчих витрат.

Постановами від 20.11.2019 вказані виконавчі документи повернуто стягувачеві (Інгульскому ВДВС) без виконання на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.11.2019 скасовано заочне рішення від 15.03.2017 у справі № 489/6209/16-ц, на виконання якого видавався виконавчий лист та повернення якого за заявою банку стало підставою для відкриття виконавчих проваджень № 60394896 та № 60394974. Остаточне рішення у справі було ухвалено 20.10.2020, яким позов банку задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 31522,15 дол.США, а також 11735,94 грн. судового збору. Новий виконавчий лист стягувач не отримував. Більш того боржник врегулював спірні питання з банком в позасудовому порядку, що підтверджується довідкою від 20.05.2021, згідно якої АТ «ОТП Банк» не має жодних майнових претензій та вимог до ОСОБА_1 по кредитному договору № ML-400/158/2017 від 24.05.2007.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 звернувся до Інгульского ВДВС із заявою про скасування арешту накладеного на належне йому нерухоме майно в межах виконавчого провадження № 60394896 та про виключення записів по нього з Єдиного реєстру боржників. Про те листом від 08.06.2021 Інгульський ВДВС повідомив про відсутність підстав для скасування арешту.

Інгульський ВДВС 21.07.2021 надав до суду відзив на скаргу та просив відмовити в задоволенні скарги. Вказав, що 23.10.2019 до Інгульського ВДВС надійшла заява стягувача ПАТ«ОТП Банк» про повернення виконавчого листа, ув`язку із чим постановою державного виконавця від 23.10.2019 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Цього ж дня відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 60394896 від 23.010.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Інгульського ВДВС виконавчого збору у сумі 92448,43 грн., а також виконавче провадження № 60394974 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 400,00 грн. та накладено арешт на майно боржника. 20.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу (Інгульському ВДВС) на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». 24.05.2021 до Інгульського відділу надійшла заява боржника до якої долучено ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва про скасування рішення суду справа № 489/6209/16-ц від 08.11.2019 на підставі якого було видано виконавчий лист, який повернуто стягувачу 28.10.2019.

Таким чином дії державного виконавця щодо арешту майна боржника здійснені у спосіб в межах повноважень та в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а тому на момент закінчення виконавчих проваджень № 60394896, 60394974 були відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна та виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, оскільки внаслідок повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 1 частини статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» настають наслідники, передбаченні частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляду скарги повідомленні належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги за їх відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд встановив наступне.

Із матеріалів скарги та цивільної справи встановлено, що на виконанні у Інгульського ВДВС перебувало виконавче провадження ВП № 54204664 з виконання виконавчого листа Ленінського районного суду міста Миколаєва по цивільній справі № 489/6209/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-400/158/2017 від 24.05.2007 в сумі 36695,03 дол.США та судового збору в розмірі 13662,33 грн.

23.10.2019 до Інгульского ВДВС надійшла заява стягувача про повернення виконавчого листа. У зв`язку із чим постановою державного виконавця від 23.10.2019 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Цього ж дня державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та відкрито виконавчі провадження №№ 60394896, № 60394974. Також винесено постанову про арешт майн боржника від 23.10.2019 у виконавчому провадженні № 60394896, якою у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, штрафів 92448,43 грн. накладено арешт на майно боржника.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Пров виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11. 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Вищевказана норма не передбачає зняття арешту з майна (коштів) боржника у разі повернення виконавчого документу стягувану на підставі пункт 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином на дату повернення виконавчого листа та відкриття виконавчих проваджень з виконання постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на майно боржника, рішення та дії державного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що заочне рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по кредитному договору, скасоване ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.11.2019. Тобто після повернення виконавчого листа стягувачу.

Із змісту відзиву вбачається, ухвала суду надана боржником до Інгульського ВДВС 24.05.2021 разом із заявою про скасування арешту майна.

Заява ОСОБА_1 розглянута Інгульським ВДВС 08.06.2021, що підтверджується долученою до відзиву копією відповіді від 08.06.2021 № 45850, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено в скасуванні арешту з посиланням на статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка не передбачає скасування арешту у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених пунктами 1, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та вказано, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вичерпний перелік випадків, які є підставою для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини наведено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», до яких не належить повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведені норми закону та те, що накладення арешту на майно боржника здійснено державним виконавцем з метою примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору, яка винесена 23.10.2019 в порядку частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із поверненням виконавчого листа стягувачу згідно пункту 1 частини першої статті 37 цього Закону, але в подальшому рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист скасовано, що при умові перебування виконавчого листа на виконанні є наслідком закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 39 наведеного Закону та тягне скасування вжитих виконавцем всіх заходів щодо виконання рішення, а також проведення інших необхідних дій у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження»), відповідно накладений державним виконавцем арешт порушує право власності ОСОБА_1 та перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном.

Тому враховуючи закриття виконавчих проваджень №№ 60394896, № 60394974 постановами від 20.11.2019 на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону, що не передбачає самостійне скасування арешту майна державним виконавцем відповідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за можливе вимоги скарги задовольнити частково шляхом скасування арешту накладеного на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного у межах виконавчого провадження ВП № 60394896 та зобов`язати Інгульський ВДВС виключити відомості про Єрмоленка з Єдиного реєстру боржників щодо виконавчих проваджень №№ 60394896, № 60394974, оскільки внесення скаржника до вказаного реєстру, як і накладення арешту на його майно, зумовлене поверненням виконавчого листа стягувачу, виданого на підставі рішення, яке скасовано судом.

Керуючись статтями 260, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати арешт Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладений постановою від 23.10.2019 у межах виконавчого провадження № 60394896 на нерухоме майно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про Єрмоленка з Єдиного реєстру боржників щодо виконавчих проваджень №№ 60394896, № 60394974.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.07.2021.

Суддя І.В.Коваленко