Справа № 324/347/21
Провадження № 2/324/372/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона та відповідач є подружжям. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом сторони не проживають з 01 січня 2021 року, шлюб між ними не розірвано, оскільки дитині на час подання даного позову до суду не виповнився 1 рік. Позивач ОСОБА_1 проживає разом із сином, а відповідач окремо від них. Позивач не працює у зв`язку з тим, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, а відповідач з 01 січня 2021 року перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу до досягнення дитиною трьох років.

Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, але вони до суду не з`явилися і уповноважених представників не направили.

У той же час, позивач ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначив, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини визнає частково, згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вважає за можливе стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на непрацездатну особу. Справу він просив розглянути без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 також звернулася до суду з письмовою заявою, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглянути без неї.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, враховуючи позицію відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом у судовому засіданні із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 липня 2020 року, встановлено, що батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебувають у шлюбі відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2019 року.

З копії довідки №788, виданої виконавчим комітетом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області 26 лютого 2021 року, встановлено, що ОСОБА_1 проживає, зокрема, разом із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, дана довідка не містить відомостей про те, що відповідач проживає разом із ними.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Із позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері, відповідач у справі ОСОБА_2 працездатний і працевлаштований, за віком і станом здоров`я може сплачувати аліменти на утримання дитини, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вважає за можливе стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на непрацездатну особу, а також має на утриманні ще одну дитину, матір`ю якої є ОСОБА_3 .

Судом враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з того, що відповідач є здоровою, працездатною особою, позов визнав частково, але не надав довідку про свої доходи та місце роботи, хоча позивач зазначає у позовній заяві, що він працює, тобто, не довів, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому позивачем розмірі.

Тому, враховуючи принципи розумності і справедливості, наявність на утриманні відповідача ще однієї дитини, а також зважаючи на те, що син сторін ОСОБА_5 на даний час є дуже маленьким, у зв`язку з чим його мати позбавлена можливості повноцінно працювати і заробляти кошти на його утримання, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01 березня 2021 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача до досягнення їх спільним сином трирічного віку, суд керувався положеннями ч.2 ст.84 СК України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Позивач зазначила в позовній заяві, що вона просить суд стягнути на її утримання аліменти щомісячно у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення сином трирічного віку. Проте, жодного обґрунтування саме такого розміру аліментів на своє утримання вона ні у позовній заяві, ні у поданих до суду заявах не зазначила. Вона вказала лише, що не працює, дитина знаходиться на її утриманні, жодних доходів вона самостійно не отримує, тому потребує матеріальної допомоги чоловіка. Окрім того, вона не надала до суду жодних належних доказів на підтвердження заявленого розміру аліментів на своє утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом враховано, що відповідач у справі має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки частково визнав дану заявлену позовну вимогу, а відповідач жодних доходів не отримує у зв`язку з перебуванням її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка.

Беручи до уваги вищенаведене, керуючись принципами розумності та справедливості, а також враховуючи, що відповідач у справі має одночасно сплачувати аліменти на двох дітей та дружину до досягнення сином трирічного віку, а також, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на час подання позовної заяви до суду розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270,00 грн. з подальшим збільшенням до кінця поточного року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, починаючи стягнення з 01 березня 2021 року до 24 червня 2023 року включно.

При цьому, суд зазначає, що більший розмір аліментів на утримання дружини у даному випадку, зважаючи на відсутність достовірних відомостей про доходи відповідача, може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище, позбавивши його самого засобів для існування.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 1816 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 12, 18, 141, 247 ч.2, 263-265, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, ст.ст.84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01 березня 2021 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, щомісячно у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 01 березня 2021 року до 24 червня 2023 року включно.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.