Справа №265/968/21
Провадження №2/265/681/21
У Х В А Л А

23 липня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

за участю секретаря Дрьомової О. В.,

в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Єзерової Т. М., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із письмовою заявою про зловживання процесуальними правами з боку відповідача, яку підтримав у судовому засіданні, оскільки АТ «ДПЗКУ» недобросовісно виконує процесуальні обов`язки, створюючи перешкоди для об`єктивного розгляду справи, обґрунтовуючи необхідність застовувати заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом. Вказував, що за ухвалою суду представники відповідача не надали журналу (книги) обліку ознайомлення працівників АТ «ДПЗКУ» з наказами через відсутність такого журналу (книги) в номенклатурі АТ «ДПЗКУ», хоча у певному журналі ведеться облік осіб, ознайомлених із наказами по товариству, про що свідчать документи долучені представниками відповідача та копією позову відповідача до ОСОБА_2 про ознайомлення його із відповідним наказом № 244-к від 16 квітня 2020 року у журналі ознайомлення працівників із регламентуючими документами по товариству. Також представники відповідача не надали суду на ухвалу від 8 червня 2021 року інформацію про посади працевлаштованих працівників АТ «ДПЗКУ», надавши відомості лише про їх кількість, у період з 14 липня 2020 року по 12 січня 2021 року. Крім того не було надано інформацію на ухвалу суду, які кваліфікаційні вимоги до посади начальника відділу технічного захисту існували на момент заняття такої посади ОСОБА_3 на 20 липня 2020 року. Тому просив суд визнати, що не надання відповідачем вказаної інформації за ухвалою суду є зловживанням процесуальними правами та обов`язками, внаслідок чого просив суд застосувати до АТ «ДПЗКУ» заходи процесуального примусу за ст. 146 ЦПК.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення поданого клопотання, вказувала, що АТ «ДПЗКУ» повністю та у строк виконало ухвали суду по справі, надавши увесь перелік витребуваних документів, додавши, що журналу (книги) обліку ознайомлення працівників АТ «ДПЗКУ» у відповідача не ведеться, суд витребував у АТ «ДПЗКУ» лише кількість осіб, прийнятих з 14 липня 2020 року по 12 січня 2021 року на роботу до відповідача, а кваліфікаційні вимоги до посади начальника відділу технічного захисту були надані суду саме на момент заняття такої посади ОСОБА_3 .

Суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених ЦПК випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За п. 3 ч. 1 ст. 144 ЦПК заходом процесуального примусу є тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

На підставі змісту ст. 146 ЦПК у разі неподання письмових доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

При цьому суд зазначає, що за положеннями ч. 2 ст. 44 ЦПК наведено перелік випадків, у яких суд залежно від конкретних обставин може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, куди законодавець не відносить неподання письмових доказів стороною, витребуваних судом.

Також суд звертає увагу на те, що за ч. 6, 8 ст. 84 ЦПК особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи наведені норми процесуального права, на підставі наявних матеріалів справи суд дійшов висновку, що наразі підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про застосування до АТ «ДПЗКУ» заходів процесуального примусу, передбачених ст. 146 ЦПК, відсутні, виходячи з того, що зловживань процесуальними правами з боку представників АТ «ДПЗКУ» судом не було встановлено, а виконання ухвал суду від 8 червня 2021 року про витребування доказів відповідачем у неповному обсязі, враховуючи наведені представником такого відповідача доводи, а також не конкретизацію поставленого у своєму клопотанні позивачем що обсягу документів, необхідних для витребування по справі, не може свідчити за ст. 143 ЦПК про створення протиправних перешкод відповідачем у здійсненні судочинства, тому суд переконаний, що на підставі ст. 146 ЦПК відсутні підстави для тимчасового вилучення доказів у АТ «ДПЗКУ».

Керуючись ст. 143, 146 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування до АТ «ДПЗКУ» заходів процесуального примусу, передбачених ст. 146 ЦПК, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 23 липня 2021 року.

Суддя