ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6815/21
провадження № 2/753/5858/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2021 р.Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Шаповалової К.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Москаленко А.П.

представника позивача: Коренчук Т.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, 5а в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

2 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_2 вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину. На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере жодної участі в утриманні дитини, а тому позивач вирішила звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2021 року цивільну справу № 753/6815/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 07 квітня 2021 року.

16 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА стосовно місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 17 травня 2021 року.

У судовому засіданні 17 травня 2021 року розгляд справи було відкладено на 12 липня 2021 року для надання відповідачу час для підготування відзиву на позов, оскільки копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками він отримав у судовому засіданні 17 травня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою.

24 травня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнав позовні вимоги, не заперечував проти сплати аліментів на дитину, при цьому просив визначити розмір аліментів - ј від усіх видів доходу, обґрунтовуючи це тим, що у нього відсутній постійний заробіток, він немає власного житла, винаймає квартиру, має заборгованість по кредиту в АТ «ОТП Банк», а тому не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку.

У судовому засіданні 12 липня 2021 року представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів доходу відповідача, обґрунтувавши це тим, що у неї на утриманні є ще одна дитина від першого шлюбу, 1996 року народження, яка є важкохворою, має 2 групу інвалідності та значна частина грошей витрачається на його лікування.

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, вказав, що не заперечує проти сплати аліментів на свою дитину, в той же час зауважив, що він не має будь-яких зобов`язань перед дитиною дружини від іншого шлюбу, у неї є свій батько, який повинен утримувати дитину. Також зазначив, що іншій дитині дружини вже 24 роки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що 22 січня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 32 (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 336 (а.с. 9).

Факт проживання малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю не заперечувалось відповідачем, як і не заперечувався обов`язок щодо утримання своєї дитини та надання їй матеріальної допомоги.

Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18).

Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої ОСОБА_4 , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, враховуючи зауваження відповідача, щодо не заперечення сплати аліментів в розмірі ј від усіх видів заробітку, а також те, що інша дитина позивачки не є рідною дитиною відповідача, а отже щодо нього у відповідача відсутній обов`язок з утримання, зважаючи на те, що позивачкою не спростовано доводи відповідача щодо неможливості сплати аліментів в розмірі 1/3, та відсутність стабільного заробітку і власного житла, з огляду на, що між позивачем та відповідачем у позасудовому порядку не досягнуто домовленостей щодо утримання дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягненню найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частин другої, третьої статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 2 квітня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, статтями 76 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 2 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подання позову до суду на користь держави в розмірі 908 грн.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд міста Києва.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Повний текст рішення суду складено 19 липня 2021 року.

Суддя: Шаповалова К.В.