Справа № 464/165/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/3378/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі Ждан К.О.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Прімєрової Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про усунення перешкод у користуванні приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом з врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 11.03.2019 (а.с.117) до відповідача Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про усунення перешкод у користуванні приміщенням гаражем-майстернею, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу залізобетонних конструкцій навпроти вікон приміщень гаража-майстерні, а саме: приміщення №3 (розбиральний участок), приміщення №4 (участок витяжки), приміщення №5 (паливна), приміщення №6 (кімната відпочинку) за власний рахунок. Позов обґрунтовано тим, що у 2013 році працівники АТ «Львівський хімічний завод», яке є користувачем суміжної земельної ділянки з тією, що надана в оренду позивачці та іншим співвласникам вищевказаного гаража-майстерні, заставили бетонними плитами вікна цього приміщення, які виходять на територію заводу та є суміжними з адміністративною будівлею такого. Незважаючи на неодноразові звернення, перешкоди у користуванні майном не було усунуто. Вважає, що такими діями порушується її право власності, у приміщення взагалі не потрапляє денне світло, майстерня не провітрюється, на стінах утворився грибок. У зв`язку з цим, вважає, що належним у цьому випадку способом захисту є зобов`язання відповідача усунути зазначені перешкоди у користуванні майном.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Львівський хімічний завод» усунути перешкоди в користуванні гаражем-майстернею, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу залізобетонних конструкцій навпроти вікон приміщень гаража-майстерні, а саме: приміщення №3 (розбиральний участок), приміщення №4 (участок витяжки), приміщення №5 (паливна), приміщення №6 (кімната відпочинку) за власний рахунок.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» (, м. Львів, вул. Рахівська, 16) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11500 грн., витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 14150 грн., а всього 26418 (двадцять шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2019 року оскаржило Акціонерне товариство «Львівський хімічний завод». Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що прибудовані (добудовані) приміщення до гаража-майстерні, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не відповідають Державним будівельним нормам України по відношенню до будівлі заводоуправління літ.«А-2» загальною площею 1473,2 кв.м. по АДРЕСА_1 в частині п.1 додатку 3.1 ДБН 360-92**«Планування і забудова міських і сільських поселень». Звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу законності набуття права власності на самовільно добудовані приміщення до гаража-майстерні загальною площею 163,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.17 договору оренди землі від 22 червня 2006 року, укладеного між Львівською міською радою, орендодавцем та приватним підприємцем ОСОБА_2 , орендарем, було передбачено умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Судові витрати просить покласти на позивачку.

19 грудня 2019 року від представника позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому адвокат Марусяк В.Я. вказує на законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення. Звертає увагу, що державна реєстрація права власності на гараж-майстерню по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 на площу 110 кв.м. є законною. Звертає увагу, що віконні отвори, які самовільно закриті бетонними плитами відповідачем, знаходяться в тій частині приміщення, право власності на яке не оскаржується. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача і пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 є співвласником приміщення гаража-майстерні, державна реєстрація на даний час у встановленому порядку не скасована, а встановлені навпроти вікон вказаного приміщення залізобетонні конструкції створюють позивачці перешкоди у користуванні приміщення, в зв`язку з чим остання має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є співвласником гаража-майстерні, що на АДРЕСА_1 , яке придбане 10.09.1997 у подальшому спадкодавцем ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного з ВАТ «Львівський хімічний завод» (а.с.5, 11, 15-16).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно співвласником об`єкта нежитлової нерухомості гаражу-майстерні, що на АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1 . Крім цього, на даний час у такому реєстрі наявна також інформація про зміну площі вказаного приміщення з 166,2 кв.м. на 311 кв.м. (а.с.24-26).

Окрім цього, встановлено, що у провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебувала справа за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на гараж-майстерню, що на АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту ЛКП «Житловик-С» від 25.06.2016 комісією встановлено, що при обстеженні гаража-майстерні на АДРЕСА_1 вікна приміщень (3, 4, 5, 6) закладені з вулиці залізобетонними конструкціями (а.с.22). Представники сторін в судовому засіданні не заперечили, що вказані залізобетонні конструкції і надалі розташовані біля вікон вказаних в акті приміщень.

На замовлення представника позивачки експертом ТОВ «Судово-експертне бюро України Бутаковою М.А. складено висновок судової будівельно-технічної експертизи №54 від 15.04.2019.

Так, у вищевказаному висновку серед іншого зазначено, що в результаті проведеного візуального натурного обстеження гаража-майстерні, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що впритул до зовнішніх стін гаража-майстерні навпроти вікон приміщень №3 (розбиральний участок), № 4 (участок витяжки), №5 (паливна), №6 (кімната відпочинку) зі сторони території ПАТ «Львівський хімічний завод» встановлено залізобетонні конструкції, які створюють перешкоди в користуванні даними приміщеннями, а саме унеможливлюють користування віконним отвором, що перешкоджає провітрюванню приміщень, порушує режим природного освітлення та створює перешкоди при ліквідації надзвичайних ситуацій, в тому числі пожежі. Залізобетонні конструкції встановлені зі сторони території ПАТ «Львівський хімічний завод».

Експерт ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, складений нею висновок повністю підтримала. Додатково роз`яснила, що грати на вікнах не є перешкодою для їх відчинення у випадку, наприклад, пожежі для доступу повітря, а залізобетонні конструкції цьому перешкоджають.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

10 вересня 1997 рок ВАТ «Львівський хімічний завод» згідно договору купівлі-продажу продало гр. ОСОБА_2 гараж-майстерню площею 163,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після укладення договору купівлі продажу ОСОБА_2 здійснив самовільну добудову приміщень до вказаного гаража-майстерні без належних на це дозвільних документів.

З 13 березня 2012 року право спільної часткової власності на вищезгаданий гараж-марстерню перейшло до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Звертаючи до суду із даним позовом ОСОБА_1 не доведено, що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні приміщеннями, першочергове право власності на яке виникло в ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу укладеного останнім 10 вересня 1997 року з відповідачем.

Окрім цього, рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 15 листопада 2019 року, яке залишено в силі постановою Львівського апеляційного суду від 15 червня 2020 року, позов Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірак Євгеній Васильович, Акціонерне товариство «Львівський хімічний завод», Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності нерухомого майна, а саме:

гараж - майстерня загальною площею 311 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену державним реєстратором Біраком Євгенієм Васильовичем (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101) на 1/4 частки, яка належить ОСОБА_4 (номер запису про право власності: №19031510), 3/8 частки, яка належить ОСОБА_3 (номер запису про право власності№19031567) та 3/8 частки, яка належить ОСОБА_1 (номер запису про право власності №19031639).

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Львівської міської ради судовий збір у розмірі 587 грн. 33 коп. з кожного.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження того, що Акціонерним товариством «Львівський хімічний завод» чиняться перешкоди ОСОБА_1 в користуванні приміщенням гараж - майстерня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало їй до моменту скасування 15 листопада 2019 року рішенням Сихівського районного суду міста Львова державної реєстрації права власності на згаданий гараж-майстерню, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про усунення перешкод у користуванні приміщенням - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» (ЄДРПОУ: 05761873)судові витрати в розмірі 1152,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 березня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк