КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
Єдиний унікальний номер справи № 753/3930/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7680/2021
УХВАЛА

22 липня 2021 року Київській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.

Секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мухи Олександра Олександровича,про відвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І. у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Вивчивши зміст заяви, дослідивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Для розгляду справи протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року визначено склад суду: суддя-доповідач Мережко М.В., судді: Савченко С.І., Верланов С.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у вказані справі.

У судовому засіданні по справі, 22 липня 2021 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Муха О.О. подав заяву про відвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І., яку мотивує тим, що у нього та його довірительки - ОСОБА_1 виникли сумніви у об`єктивності та неупередженості вказаних суддів.

В заяві вказує, що суддя Мережко М.В. безпідставно відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , оскільки останнім було пропущено встановлений законом строк на апеляційне оскарження рішення суду. Зазначає, що суддя Мережко М.В. не забезпечила направлення копії ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги ОСОБА_1 . Посилається на те, що судді Київського апеляційного суду Мережко М.В. та Савченко С.І. брали участь у розгляді справи №753/3463/20 за участі тих же сторін, в подальшому постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року було скасовано постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року у вказаній справі. Постановою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року (в іншому складі суду) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Представник ОСОБА_1 - адвокат Муха О.О. подав до апеляційного суду заяву про приєднання до матеріалів справи копії даної постанови як доказ, який обґрунтовує у даній справі вимоги ОСОБА_1 і спростовує позицію позову ОСОБА_2 .

Згідно з частиною 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України , якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що заяву про відвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І. було подано безпосередньо у судовому засіданні 22 липня 2021 року, питання про відвід суддів вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді.

Так, статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Як вбачається з заяви про відвід суддів, заявник просить відвести суддю на підставі того, що у нього виникають сумніви щодо безсторонності та неупередженості суддів Мережко М.В., Савченка С.І.

Разом з цим, належного обґрунтування вказаних сумнівів заявник не наводить та не надає доказів на їх підтвердження.

Доводи заявника про те, що суддя Мережко М.В. відкрила провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що останнім було пропущено встановлений законом строк на апеляційне оскарження рішення суду є безпідставними.

Так, оскаржуване рішення постановлено 26 лютого 2021 року. Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) є 29 березня 2021 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 направлено засобом поштового зв`язку 29 березня 2021 року, тобто, в межах визначеного законом строку (т. 2, а.с. 159).

Посилання адвоката Мухи О.О. на те, що суддя не забезпечила направлення копії ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги ОСОБА_1 також оцінюється колегією суддів критично, оскільки, як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були повідомлені про відкриття провадження у справі та можливість отримати копію ухвали і апеляційної скарги засобом телефонного зв`язку за номерами телефонів, вказаними у матеріалах справи. Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Муха О.О. особисто отримав у канцелярії суду копії ухвали про відкриття провадження та апеляційної скарги.

Суд також звертає увагу, що у матеріалах справи міститься довідка Київського апеляційного суду, згідно з якою, кошторисні призначення Київського апеляційного суду за КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)» для оплати послуг з пересилання письмової кореспонденції суду через відділення поштового зв`язку є обмеженими та не забезпечують у повному обсязі потребу Київського апеляційного суду на 2021 рік.

З огляду на вказане, Київський апеляційний суд вживає всі можливі заходи щодо своєчасного отримання сторонами кореспонденції, в тому числі, засобами телефонного зв`язку та електронною поштою.

Твердження заявника про те, що судді Київського апеляційного суду Мережко М.В. та Савченко С.І. брали участь у розгляді справи за участі тих же сторін також не є підставною для відводу суддів, оскільки постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року було прийнято в межах розгляду іншої цивільної справи.

Право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (RYAZANTSEV v. RUSSIA, N 21774/06, § 53, від 10 березня 2011 року).

З метою недопущення надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами і поставленою метою, та за відсутності у матеріалах справи будь-яких інших даних про дату отримання повного рішення апелянтом, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім цього, відповідно до правил частини 4 статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Отже, вказана процесуальна дія (поновлення строку та відкриття провадження у справі) не може бути підставою для відводу суддів.

Будь-яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу, передбачених ст. 36 ЦПК України, заявник не вказав.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, колегія суддів доходить висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Разом з цим, у судовому засіданні по справі 22 липня 2021 року судді Мережко М.В., Савченко С.І. заявили собі самовідвід, який мотивований тим, що у однієї із сторін виникли сумніви щодо справедливого ведення процесу та наперед визначеної правової позиції у даних правовідносинах. Ураховуючи наведене, для усунення обставин, які б давали підстави для висновку щодо упередженості суду, судді Мережко М.В., Савченко С.І. просять їх відвести.

За приписами частини 1 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав вважати, що судді Мережко М.В., Савченко С.І. мають особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді.

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ураховуючи те, що судді Мережко М.В., Савченко С.І. брали участь у розгляді іншої справи між тими ж сторонами і сформували свою думку щодо правовідносин, що виникли між сторонами, однак, постанова, прийнята вказаними суддями була скасована і за наслідками нового апеляційного перегляду була прийнята інша постанова, на яку представник ОСОБА_1 - адвокат Муха О.О. посилається як на доказ у межах розгляду даної справи. Відтак, для уникнення можливого виникнення сумніву сторін в об`єктивності та неупередженості суддів та суду в розгляді справи, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України заяви про самовідвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І. підлягають задоволенню.

Таким чином, заяви про самовідвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І. необхідно задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мухи Олександра Олександровича про відвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І. залишити без задоволення.

Задовольнити самовідвід суддів Мережко М.В., Савченка С.І.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді