ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6033/21
провадження № 2/753/5582/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2021 р.суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 09 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку із невиконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2020 року складає 26 040,17 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2021 року цивільну справу № 753/6033/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 29 березня 2021 року

Ухвалою суду від 5 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5 травня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю, з огляду на те, що він не підписував кредитний договір із позивачем, а підписав лише заяву-анкету, позивач не надав суду доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Також відповідач зауважив, що розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви є необґрунтованим, оскільки вчинений з порушенням статті 258 ЦК України. Відповідач вказав, що при отриманні картки, отримав картку із встановлений лімітом 2000 грн., а також відповідач виклав свої доводи щодо неправомірності нарахування заборгованості та відсутності укладеного між сторонами кредитного договору, а отже відсутність у відповідача будь-яких зобов`язань перед позивачем.

14 травня 2021 року до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач виклав спростування доводів відповідача та долучив до заяви довідку про наявність рахунку на ім`я ОСОБА_1 від 12 травня 2021 року, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту та довідку про рух коштів по картці з 9 лютого 2018 року по 30 вересня 2020 року. Зважаючи на вказані документи, представник позивача просив суд врахувати їх при ухваленні рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку.

9 лютого 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, АТ «Універсал банк» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Відповідно до положень анкети-заяви, зазначається, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно з наданим банком розрахунком ОСОБА_1 станом на 30 вересня 2020 року має заборгованість в загальному розмірі 26040,17 грн.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно із частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що відповідач 9 лютого 2018 року підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг у змісті якої зазначено: «Прошу відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов».

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вказане вище спростовує доводи відповідача стосовно того, що між підписана анкета-заява не порушує будь-яких обов`язків у відповідача, оскільки не є кредитним договором.

Крім того, у відзиві відповідач не заперечував факт отримання кредитної картки у позивача, що додатково підтверджує наявність між сторонами договірних відносин.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 30 вересня 2020 року, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, розміщених на сайті: https://www.monobank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування.

У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua ) змінювалися АТ «Універсал Банк».

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком, а також розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за тілом кредиту становить - 26040,17 грн., хоча при укладенні кредитного договору було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 2000 грн.

Відповідач також не заперечував у відзиві на позов, що отримав кредитну карту із встановленим кредитним лімітом в 2000 грн.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач за весь період користування кредитною карткою з лютого 2018 року квітень 2020 року вносив кошти на погашення отриманого кредиту, що підтверджує факт користування кредитним коштами відповідачем.

При цьому, суд зауважує, що визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» діє на підставі п. 5.23 п. 5 Розділу ІІ Умов та правил, відповідно до якого кредитний ліміт збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам за користування кредитним лімітом та неустойки, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.

Однак, зважаючи на те, що судом оцінений як неналежний доказ надані позивачем Умови та Правила банківських послуг, відсутні підстави для задоволення вимог банку щодо збільшення розміру кредиту на підставі вищезазначеного положення Умов.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем на тіло кредиту нараховувались відсотки за користування (розмір яких сторонами не обумовлювався умовами анкети-заяви, та будь-яких доказів на погодження між сторонами розмір відсотків, позивачем суду надано не було) і сума, яка визначена як «тіло кредиту» з відсотками на наступний місяць визначалась як заборгованість по тілу кредиту, на яку в наступному місяці знову нараховувались відсотки.

Отже, враховуючи встановлені під час розгляду справи судом обставини, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 26040,17 грн. не підлягає задоволенню, а вимога про стягнення заборгованість за тілом кредиту підлягає частковому задоволенню в розмірі у розмірі 2000 грн.

Згідно із статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до уваги долучені позивачем докази до письмових пояснень, а саме: довідку про наявність рахунку, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту та довідку про рух коштів по картці ОСОБА_1 , оскільки такі не були подані разом з позовною заяву.

Так, відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем при поданні позовної заяви не було зазначено про наявність поважних причин неможливості подання певних доказів разом із позовною заявою та при поданні вказаних доказів до письмових пояснень також не було зазначено про поважність причин (неможливість подання) доказів разом із позовною заявою.

Зважаючи на докази, що долучались позивачем до письмових пояснень, вони були наявні у нього і станом на день звернення із позовом до суду, а отже судом не встановлено будь-яких поважних причин неможливості подання їх разом із позовною заявою.

Поряд з цим, суд приймає до уваги той факт, що відповідач не заперечував отримання кредитної картки у позивача саме із встановленим кредитним лімітом 2000 грн. Відповідачем не спростовано факт користування ним кредитними коштами, який зокрема підтверджується погашенням відповідачем кредиту шляхом внесення коштів на кредитну карту, що безпосередньо відображено у розрахунку, надано позивачем до позовної заяви.

Щодо зауваження відповідача про порушення позивачем статті 258 ЦК України, суд зазначає, що позивач пред`явив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, і судом під час розгляду справи, зокрема було встановлено нарахування позивачем відсотків за користування кредиту у розмірі, що не визначалась за домовленістю сторін. Поряд з цим судом не було встановлено, а відповідачем не було доведено нарахування позивачем у суму заборгованості за тілом кредиту неустойки (пені чи штрафу), до якої можливо застосувати приписи пункту 2 частини першої статті 258 ЦК України.

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково.

На підставі положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 174,35 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 9 лютого 2018 року станом на 30 вересня 2020 року у сумі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Універсал Банк" витрати зі сплати судового збору у розмірі 174,35 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство "Універсал банк", місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська 54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя К.В. Шаповалова