Провадження № 2/127/3105/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,-
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла вище вказана позовна заява.
Разом із позовною заявою суду подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вбудоване нежитлове приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ; заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії юридичного та/або фактичного характеру, включаючи, але не обмежуючись наступним: відчуження, поділ, виділ, відмова від речового права, передання в оренду, передання (внесення) до статутного капіталу юридичної особи, передача (дозвіл виникнення) будь-яких речових прав інших осіб; укладення (вчинення) будь-яких інших договорів (правочинів) відносно належного йому майна, а саме: вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони нотаріусам та іншим посадовим особам, які вчиняють нотаріальні дії відповідно до Закону України «Про нотаріат», вчинення будь-яких нотаріальних дії щодо вчинення будь-яких дій юридичного та/або фактичного характеру, включаючи, але не обмежуючись наступним: відчуження, поділ, виділ, відмова від речового права, передання в оренду, передання (внесення) до статутного капіталу юридичної особи, передача (дозвіл виникнення) будь-яких речових прав інших осіб; укладення (вчинення) будь-яких інших договорів (правочинів) відносно належного ОСОБА_2 майна, а саме: вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим особам, які здійснюють реєстраційні дії відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відносно належного ОСОБА_2 майна, а саме: вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що 10.11.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений письмовий договір позики, відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути отримані від позикодавця грошові кошти в сумі 350 000, 00 доларів США до 31.03.2021 року, однак, до даного часу грошові кошти не повернув чим порушив права позивача та свої зобов`язання за договором.
Ціна позову є значною та становить 350 000, 00 доларів США, ОСОБА_2 не виконує свого зобов`язання з повернення грошових коштів, які є предметом спору, що свідчить, що вже зараз може бракувати майна, за рахунок якого могли б бути задоволені вимоги позивача. Окрім того, згідно із відкритими відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_2 у 2019 році був боржником у двох виконавчих провадженнях, стягувачем за якими була держава.
ОСОБА_2 має у власності та може відчужити належне йому майно, а саме: 1/2 вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Такі дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав позивача.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Статтею 151 ЦПК України, встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд знаходить обґрунтованою вимогу позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/2 вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_2 .
В іншій частині заяви суд вважає за необхідне відмовити, оскільки накладення арешту на 1/2 вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виключає усі подальші дії, які просить заборонити заявник, стосовно даного майна.
На підставі вищевикладеного, заява підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 260, 263 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити частково.
Накласти арешт на 1/2 вбудованого нежитлового приміщення А, загальною площею 5031,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Ухвалу в цій частині звернути до негайного виконання.
Строк звернення до виконання три роки.
Копію ухвали надіслати сторонам по справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Жмудь