Справа № 462/2711/17
УХВАЛА

17 березня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львові у складі головуючої судді Румілової Н.М. за участю секретаря судового засідання Шиманській Я.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Залізничного районного суду м.Львова Кирилюка Андрія Ігоровича області по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Залізничного районного суду м.Львова Кирилюка А.І. перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 16 березня 2021 року подано заяву про відвід судді Кирилюка А.І., мотивуючи її тим, що Кирилюк А.І. упереджено ставиться до нього як до позивача по справі, є небезстороннім, діє в інтересах АТ «Українська залізниця». З приводу неправомірної поведінки судді він змушений був звернутися зі скаргою на ВРП.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою ст.37 ЦПК. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід та ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Велика Палата в ухвалі про відвід судді у справі № 908/137/18 зазначила, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 у заяві про відвід не зазначає обставин, які б давали підстав вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи, а лише висловлює свої сумніви та посилається на скаргу, яку він надіслав на ВРП про своє непогодження з його процесуальним рішенням, суд вважає, що заява про відвід судді Кирилюка А.І. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. При цьому суд також робить висновок, що викладені в заяві про відвід судді Кирилюка А.І. обставини не викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, ніяким чином не обмежують права ОСОБА_1 , передбачені нормами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кирилюка А.І. по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.М.Румілова