Єдиний унікальний номер 229/3839/20
Номер провадження 22-ц/804/774/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2020 року у цивільній справі № 229/3839/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати (суддя першої інстанції Лебеженко Володимир Олександрович), -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 26 липня 2016 року відбулась реорганізація структурного підрозділу ДП «Донецька залізниця» шляхом його злиття, як наслідок позивача переведено до Відділу перевезень Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», про що маються відповідні записи у трудовій книжці.

17 березня 2017 року начальником Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Косий Ю.П. було видано наказ № 236/ДНД від 17 березня 2017 року «Про встановлення простою».

Відповідно до п. 1 вказаного наказу роботодавцем одноособово прийнято рішення про встановлення початку простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції, тобто у тому числі режим простою встановлено у виробничому підрозділі, де працювала позивач.

Згідно з п. 8 вказаного наказу роботодавцем одноособово прийнято рішення про нарахування заробітної плати за час простою не з вини працівників із розрахунку двох третин встановленої тарифної ставки (посадового окладу).

28 квітня 2017 року першим заступником начальника Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Носулько О.О. було видано наказ № 645-113-1 від 28 квітня 2017 року «Про деякі питання діяльності РФ «Донецька залізниця», яким передбачено скорочення штату та вивільнення працівників відповідно до вимог чинного законодавства.

Положеннями цього наказу передбачено: скорочення штату працівників (п. 3), процедуру вивільнення працівників проводити відповідно до вимог чинного законодавства (п. 4), повідомити центр зайнятості про масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці з 17 березня 2017 року відповідно до вимог чинного законодавства (п. 5).

16 травня 2017 року позивачу було видано повідомлення про ліквідацію та виведення зі штатного розпису посади (з підписами всіх членів комісії та його особистим ознайомленням).

19 травня 2017 року в.о. начальника Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних-перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Подлузським В.О. видано наказ № 552/ДН-ОС про припинення трудового договору (контракту) щодо позивача з 19 травня 2017 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, з яким її ознайомлено особисто.

Відповідно до змісту цього наказу: позивач відмовився від запропонованих вакансій; позивач отримує компенсацію за невикористані дні відпустки - 20 днів; узгодження звільнення позивача із профспілковою організацією.

У подальшому посадовими особами відділу кадрів Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» здійснено відповідні записи до трудової книжки позивача та її було видано позивачу.

Станом на час звернення до суду, наказ про припинення трудового договору (контракту) щодо позивача а ні роботодавцем, а ні робітником не оскаржувався, як наслідок є чинним.

У день звільнення відповідач АТ «Українська залізниця» повний розрахунок не провів, як наслідок він має перед позивачем не погашену заборгованість із заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Відповідно до щомісячних розрахункових листів (табуляграм) заробітної плати, що видані позивачу у виробничому підрозділі Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», розмір заборгованої заробітної плати складає 22220,25 грн., (з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та зборів), розмір заборгованої компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати, складає 5747,03 грн., (без утримання з цієї суми передбачених законом податків та зборів).

Загальна сума заборгованості станом на дату звернення до суду складає 27967,28 грн.

Відомості із щомісячного розрахункового листа (табуляграми) за травень 2017 року відповідають наказу про припинення трудового договору (контракту) у частині виплати позивачу компенсації за невикористані дні відпустки 20 днів.

Фактично відомості із щомісячних розрахункових листів (табуляграм) за березень - травень 2017 року відповідають прийнятим відповідачем наказом № 236-ДНД від 17 березня 2017 року та № 645-113-1 від 28 квітня 2017 року у частині нарахування «Оплата простоїв» (код 340 у розрахункових листах (табуляграмах).

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25 червня 2016 року «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» вирішено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця».

Постановою Кабінету Міністрів України № 735 від 02 вересня 2015 року «Питання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

У подальшому, 21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію ПАТ Українська залізниця, як наслідок Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у Регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Постановою Кабінету Міністрів України № 938 від 31 жовтня 2018 року «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменованого його в Акціонерне товариство «Українська залізниця», .

За загальнодоступними даними на сайті Міністерства юстиції України з реєстру ЄДРЮОФОПГФ можливо встановити, що: AT «Українська залізниця» має юридичну адресу: м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, що не є зоною проведення АТО, у даний час ООС; Регіональна філія «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця» є відокремленим підрозділом відповідача та має місцезнаходження: Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, що не є зоною проведення АТО, у даний час ООС.

Таким чином, а ні AT «Українська залізниця», а ні відокремлений підрозділ Регіональна філія «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця» жодного дня не мали юридичної адреси у зоні проведення АТО, у даний час ООС.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, просила суд першої інстанції стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22220,25 грн., з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та зборів; а також компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 5747,03 грн. без утримання із цієї суми передбачених законом податків та зборів; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, відмовлено в повному обсязі.

Із вказаним рішенням суду не погодилася позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, та подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що є всі підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованої заробітної плати за період березень-травень 2017 року та про стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, просить Донецький апеляційний суд скасувати рішення Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2020 року про відмову в задоволенні позовних вимог та ухвалите нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості заробітної плати за період березень травень 2017 року та про стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та надано відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 12 лютого 2021 року.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 106,107,108,109), копія апеляційної скарги відповідачем по справі отримана (а.с. 107,108). Відзив на апеляційну скаргу від відповідача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року цивільну справу було призначено до розгляду на 16 березня 2021 року.

В судове засідання Донецького апеляційного суду 16.03.2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року № 1632-VII (а.с. 114).

В судове засідання 16.03.2021 року представник позивача - адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, а також у відсутність позивача (а.с. 126).

В судове засідання Донецького апеляційного представник відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 121 - 122).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що наявність заборгованості по заробітній платі та її розмір не підтверджені позивачем належними, достатніми і допустимими доказами, а тому підстав для задоволення позову немає.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді інженера сектору з безпеки руху у відділі перевезень Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця».

19 травня 2017 року позивач була звільнена за угодою сторін, відповідно до наказу № 552/ДН-ОС від 19 травня 2017 року за п.1 ст. 36 КЗпП України.

З розрахунків заробітної плати за період з березня 2017 року по травень 2017 року вбачається, що нараховано в березні 2017 року всього 6327,20 грн., до виплати 5031,29 грн., в квітні 2017 року всього 5487,40 грн., до виплати 4363,48 грн., в травні 2017 року всього 10405,65 грн., до виплати 8274,40 грн.

З приводу заборгованості, яка виникла за період з березня 2017 року по травень 2017 року, відповідач зазначив, що відсутня первинна документація, а також доступ до неї, для нарахування та виплати позивачу заробітної плати, а тому не можливо підтвердити, спростувати або надати інформацію за вказаний період.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним органу зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Отже, виходячи з положень Кодексу Законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, про те, що долучений до матеріалів справи Науково-правовий висновок не є документом, який може засвідчувати обставини непереборної сили (форс-мажорну), а також Законом № 1669 не передбачено звільнення суб`єктів господарювання від своєчасного виконання своїх обов`язків у сфері законодавства про працю і Науково-правовий висновок має виключно інформаційний характер, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до висновку ТПП України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно АТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьку з 20 березня 2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно АТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі у м. Донецьку, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року. Унеможливлення виконання АТ «Укрзалізниця», регіональною філією «Донецька залізниця» обов`язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, статей 47, 83, 115, 116 КЗпП України спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актами тероризму на території м. Донецька, тривалими перервами в роботі транспорту, регламентними умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов`язаної сторони за трудовим договором.

Вказане вище узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 березня 2020 року у справі № 233/836/19, провадження № 61 16679св19, у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 196/1525/15-ц, провадження № 61 13593св19.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції посилався не тільки на висновок ТПП України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року, а також вказав, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження, що у спірний період позивач являлася на робоче місце, за нею зберігався середній заробіток за час простою. Зазначені обставини не підтверджені належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, зокрема табелями обліку робочого часу, Журналом обліку приходу-уходу працівників, які знаходяться на простої, з підписом працівника, табуляграмами.

Надані позивачем розрахунки заробітної плати за період з березня 2017 року по травень 2017 року без номерів та дат не є належними доказами, тому не відповідають вимогам процесуального закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, про те, що відповідач спочатку в наказі про припинення трудового договору № 552/ДН-ОС від 19.05.17 року вказує про зобов`язання роботодавця здійснити виплату компенсації за невикористану відпустку, а під час судового розгляду надає суду інформацію про відсутність заборгованості, що між собою ніяк не узгоджується, є безпідставними, виходячи з наступного.

В ксерокопії наказу (розпорядженні) № 552/ДН-ос від 19.05.2017 року про припинення трудового договору (контракту) про звільнення ОСОБА_1 з роботи за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України відсутній підпис в.о. начальника дирекції залізничних перевезень В.О.Подлузського (а.с. 13).

Із відповіді структурного підрозділу регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 13.10.2020 року вбачається, що за період з 1 березня 2017 року по 15 березня 2017 року ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата з урахуванням обов`язкових утримань податків на доходи та інших зборів у сумі 2573,30 грн., яка 13.07.2017 року отримана у касі Дирекції м. Лиман.

З 16 березня 2017 року від бухгалтерії виробничого підрозділу «Відділ перевезень» у м. Донецьк до Дирекції у м. Лиман не надходили оригінали документів для нарахування та виплати заробітної плати, табелі обліку робочого часу з відмітками про фактично відпрацьований час, оригінал особової картки форми П-2, оригінали внутрішніх наказів (розпоряджень) та інше, тому надати наступну інформацію не має можливості: табель обліку робочого часу, довідку про суму заробітної плати з розшифровуванням за видами виплат, розмірами і підставами відрахувань та сумами заробітної плати, що підлягає виплаті при звільненні за кожен місяць окремо; довідку про розмір компенсації за невикористану відпустку при звільненні; довідку про будь-які інші, належні при звільненні виплати.

Донецька дирекція не має можливості надати інформацію щодо видачі ОСОБА_1 розрахункових листків (табуляграм) за період березень травень 2017 року, оскільки з березня 2017 року до Дирекції не надходили оригінали фінансових і кадрових документів.

Трудові відносини з ОСОБА_1 були припинені з 19.05.2017 року, внески із заробітної плати сплачувались по 15 березня 2017 року включно.

Станом на день звільнення ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за період січень травень 2017 року відсутня.

Вказана вище відповідь підписана в.о. начальника В.О.Подлузським (а.с. 76 78).

Як вбачається із Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України форми ОК-5, ОК-7 ОСОБА_1 внески із заробітної плати сплачувались по березень 2017 року (а.с. 118 119).

Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, про те, що висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем щомісячні розрахункові листи (табуляграми) не завірені належним чином, їх походження суду не відомо, тож вони не можуть бути належними та допустимими доказами суперечить вимогам статті 110 КЗпП України та матеріалам цивільної справи, є безпідставними, виходячи з наступного.

Статтею 110 КЗпП України передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 3 вказаної вище статті, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що надані позивачем щомісячні розрахункові листи (табуляграми) не завірені належним чином, вони не можуть бути належними та допустимими доказами по даній справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, про те, що висновок суду першої інстанції про те, що заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах суперечить вимогам ст.ст. 110, 113 КЗпП України та матеріалам цивільної справи, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 113 КЗпП України передбачено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Як вбачається із частини 1 статті 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Проте в матеріалах справи відсутні розрахунково-платіжні відомості ОСОБА_1 та інші документи з обліку праці та зарплати за спірний період.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум.

Вказане вище узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02 березня 2020 року у справі № 233/4474/19, провадження № 61-22805св19.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, про те, що чинним трудовим законодавством на позивача, як на робітника, не покладено обов`язків здійснювати збереження документації (кадрової, первинної, бухгалтерської, технічної, договірної, податкової, архівної тощо), а навпаки саме відповідач , як роботодавець позивача повинен був вживати заходів до збереження вказаної документації та/або її перенесення на електронні носії, є безпідставними, оскільки у зв`язку із захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів АТ «Укрзалізниця», розташованих зокрема у м. Донецьк, Луганськ у відповідача з 20.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп`ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю.

За цим фактом за заявою відповідача порушено кримінальне провадження № 0000286 за ознаками ст. 341 КК України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2020 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лаврищев Віктор В`ячеславович, залишити без задоволення, рішення Дружківського міського суду Донецької області від 22 грудня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку, як така, що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст постанови складений 16 березня 2021 року

Суддя: О.Д.Канурна