Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/185/21
Єдиний унікальний №733/654/20
Рішення

Іменем України

23 липня 2021 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Далі-ТОВ «ФК`ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № SM-00020636, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 20 000 грн. 29.05.2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК`ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20190529, згідно з яким до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № SM-00020636 вiд 24 липня 2018 року у розмірі 44 083,03 грн, з яких 26 111,73 грн - сума заборгованостi за основною сумою боргу; 10 717,10 грн - сума заборгованостi за щомісячними процентами; 0,20 грн сума заборгованості за процентами; 7 254,00 грн - сума заборгованостi за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовим збором, який складає 2 102,00 грн.

Ухвалою судді від 27 липня 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи (а.с. 55).

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_2 , який вибув з судового процесу у зв`язку із смертю (а.с. 99-100).

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року поновлено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та залучено як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 (а.с. 124-125).

08 липня 2021 року представником відповідача подано письмові пояснення, відповідно до яких останній просить відмовити позивачу у задоволенні його позову, а також заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 169-170, 171-172).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Відзиву на позов від відповідача не надійшло.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання також не з`явилися, при цьому від останнього надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі.

Враховуючи, що представником відповідача не надано належних доказів поважності неявки у судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, а також за відсутності представника позивача.

За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 24 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМПЛ МАНІ» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № SM-00020636 (а.с. 9-11), який також складається з паспорта споживчого кредиту, анкети-опитувальника фізичної особи, із Заяви-згоди про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та повідомлення про умови кредитування за програмою «Мій гаманець» (а.с. 4-5, 6, 7, 8), відповідно до умов яких відповідач отримав кредит у сумі 20 000 грн.

29.05.2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20190529, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників (а.с. 24-26), у тому числі і відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 20190529 від 29.05.2019 року (а.с. 27), сума якої складає 44 083,03 грн, з яких 26 111,73 грн - сума заборгованостi за основною сумою боргу; 10 717,10 грн - сума заборгованостi за щомісячними процентами; 7 254,00 грн - сума заборгованостi за пенею.

Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Уразі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Із копії актового запису про смерть № 287 від 21 серпня 2020 року видно, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 77).

Як убачається з копії спадкової справи № 7/2021, заведеної приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер С.В. 26 січня 2021 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, при цьому свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 116-120).

Відповідно до довідки Гмирянського старостинського округу № 03-23/45 від 17.03.2021 року, ОСОБА_2 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , один (а.с. 121).

За таких обставин спадкоємцем, що прийняв спадщину, є ОСОБА_1 , який хоч і не отримав свідоцтва про право на спадщину, проте прийняв спадщину, так як у передбачений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спадщина належить відповідачу з моменту її відкриття і він зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

-чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

-коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

-при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

-при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Згідно ст. 12 ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК).

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявного успадкового майна відповідачем та його вартість, що позбавляє можливості визначитися з вартістю майна, одержаного у спадщину та стягнути відповідну суму, незважаючи на те, що суд сприяв в реалізації позивачем прав, передбачених ЦПК України, якими останній не скористався.

Разом із тим, посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, так як коштів по кредитному договору він не отримував та не був поручителем по кредитному договору, при цьому предметом позову є стягнення боргу, а не звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі суд не приймає до уваги, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був залучений до участі в справі відповідно до ст. 55 ЦПК України як правонаступник померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який, у свою чергу, 24 липня 2018 року уклав кредитний договір з ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та не виконував його належним чином, що стало підставою для подання позову до суду, тому правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Враховуючи підстави відмови у позові, суд також відхиляє доводи представника відповідача про застосування строку позовної давності у частині нарахування пені.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав викладених вище.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК`ЄАПБ» відмовлено, тому витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263?264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце розташування: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 23 липня 2021 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик