Справа № 515/755/21
Провадження № 2/515/1175/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача Резніченко В.І. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2021 року ОСОБА_2 в особі свого представника звернулася до суду з позовною за- явою, в якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай), посилаючись на наступні об- ставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось право на земельну ча- стку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах із земель колишньої агрофірми «Прикор- донник», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0184912. Вона є спад- ємцем першої черги за законом, після смерті спадкодавця фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном, отримувала орендну плату за землю. Крім того, на мо- мент смерті спадкодавця вона була зареєстрована та проживала разом з нею. При зверненні до но- таріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 їй було відмовлено у зв`язку з втратою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадку. Зважаючи на те, що успадкувати право на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгля- нути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.19).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав (а.с.18), відзиву на позов не надіслав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову су- перечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4,5) ви дно, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської обла- сті, її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.6,8) підтверджу- ється, що 14.11.1971 р. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». 07.01.1978 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, після чого позивач змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.7), мати позивача - ОСОБА_3 поме- рла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області.

Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД за № 084912 від 14.11. 1996 р. (а.с.9), ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 4.97 в умовних ка- дастрових гектарах, яка перебувала в Агрофірмі «Прикордонник».

Довідкою Лиманської сільськоїради № 1295 від 19.12.2019 р. (а.с.10) підтверджується, що ОСОБА_3 на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї у вказано- му будинку проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_2 , 1950 р. народження .

Відмова нотаріуса (а.с.11) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та не надання належних доказів фактичного прийняття спадщини.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини ви- никли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України за- стосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після наб- рання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час ві дкриття спадщини. Оскільки спадщина у даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 - в день смерті спа- дкодавця ОСОБА_3 , тоді діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт пот- рібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою померлої ОСОБА_3 , а отже, спадко- ємцем першої черги за законом, однак, перешкодою в отриманні нею свідоцтва про право на спа- дщину на право на земельну частку (пай) є те, що їй необхідно надати докази фактичного прий- няття спадщини та довести, що вона не пропустила шестимісячний строк на прийняття спадку.

Отже, за ОСОБА_2 може бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умо- вних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549, 550 ЦК України (в ред.1963 р.), ст.ст.15,16,392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) задово- льнити.

Визнати за ОСОБА_2 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Лиман Татарбунарсь- кого району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право на земельну частку (пай), розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах із земель колишньої Агрофірми «Прикордон- ник», згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0184912, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) № 555 від 14.11.1996 р. на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко