Справа №443/328/21
Провадження №2/443/958/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 березня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 29,9 м.кв. спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з визначенням часток по 1/2 у цій квартирі за кожним з подружжя, припинити право ОСОБА_1 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 загальною площею 29,9 м.кв. шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2 вартості квартири у розмірі 156 333,00 грн. та стягнути судовий збір.

Одночасно із позовом, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана заява про забезпечення позову мотивована тим що, вказана квартира є спільним майном подружжя та предметом поділу у даній цивільній справі, оскільки квартира зареєстрована на ОСОБА_2 , перебуває у його одноосібному користуванні, оригінали правовстановлюючих документів також знаходяться у відповідача, а відтак існує ризик відчуження спірної квартири відповідачем, що у можливому може унеможливити виконання рішення суду.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії;

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 02.12.2006).

До видів забезпечення позову законом віднесено зокрема накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК).

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником спірної квартини АДРЕСА_1 загальною площею 29,9 м.кв є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, реєстр. № 172 від 12.03.2010, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського райнотокругу Посацькою А.О.

Враховуючи, що між сторонами існує реальний майновий спір, пов`язаний з поділом майна подружжя до складу якого входить майно, вказане в заяві про забезпечення позову, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та придбане в період шлюбу сторін, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.07.2008 та договором купівлі-продажу від 12.03.2010.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявниця просили вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню задоволенню.

Невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду або ускладнити ефективний захист порушених її прав та інтересів. Накладення арешту не обмежить відповідача у праві користування майном та жодним чином не вплине на права та інтереси третіх осіб, проте невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу відчужити майно на користь третіх осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 29,9 м.кв., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, реєстр. № 172 від 12.03.2010, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського райнотокругу Посацькою А.О.

Виконання даної ухвали доручити Жидачівському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.Г.Равлінко