Справа № 315/1680/20
Номер провадження № 2-др/315/2/21
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі: головуючої судді Телегуз С.М., за участю секретаря Дмитренко В.В., розглянувши цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання договору позики, -
22.06.2021 року каналами поштового зв`язку до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою від 15.06.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання договору позики.
В заяві посилався на те, що 11.06.2021 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області було прийнято Рішення. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не відображено питання про судові витрати, так як заявою представника Позивача: адвоката Савченко І.А. від 18.12.2020 року було заявлено, що докази, які підтверджують витрати Позивача на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів з моменту проголошення рішення.
Так, Позивачем здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до ст.133 ЦПК України є судовими витратами, та відповідно до ст.141 ЦПК України підлягали стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вказані витрати підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи.
Посилаючись на ст.270 ЦПК України прохав ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 9950 грн.
23.07.2021 року до суду звернувся представник відповідача: адвокат Рябко Ю.М. з запереченнями на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких посилався на те, що вакті №1 від 15.06.2021 року приймання-передачі наданої правової допомоги зазначено, що «складання позовної заяви» та «допомога в оплаті судових витрат» коштували позивачеві 2500 грн., що є не співмірним обсягу роботи адвоката. Вартість послуг зі складання позовної заяви адвокатом є явно та вочевидь завищеною адвокатом і не може складати таку суму. Що таке «допомога в оплаті судових витрат» і яким чином ця допомога здійснювалася та надавалася адвокатом позивачу, позивачем ці витрати жодними доказами не доведено, а тому ця вимога не підлягає задоволенню судом, як незаконна та необґрунтована. У свою чергу з огляду на вказану неспівмірність ціни та роботи і явно завищену вартість послуг зі складання позовної заяви її вартість у розмірі 2500 грн. теж не підлягає задоволенню судом.
Далі у вказаному акті зазначено окремими пунктами, що позивачу надано адвокатом такі послуги: участь адвоката у суді першої інстанції 3000 грн.; представництво адвоката у судових засіданнях 2500 грн. Таким чином така окрема вимога як стягнення з відповідача 3000 грн., яка визначена в акті як за «участь у суді першої інстанції» не підлягає задоволенню судом через свою необґрунтованість, недоведеність та «подвійність» надання ідентичних послуг адвокатом.
Що стосується позиції «представництво адвоката у судових засіданнях» вартістю 2500 грн. зазначає, що ця сума визначена із розрахунку 500 грн. за кожне із 5 судових засідань, які у відповідності до доданого до заяви звіту від 15.06.2021 року про виконану роботу відбувались: 13.01.2021 року, 08.02.2021 року, 01.03.2021 року, 22.04.2021 року та 05.05.2021 року.
При цьому звертає увагу суду, що стороною позивача не надано жодних доказів у підтвердження часу, який витратив представник позивача для участі у судових засіданнях із посиланням на журнал судових засідань, де фіксується цей час. Крім того, усі судові засідання за участю представника позивача відбувалися в режимі ВКЗ, вона не їздила безпосередньо до Гуляйпільського райсуду. Таким чином розмір цих втрат є вочевидь неспівмірним часу, який витратив представник позивача для участі у судових засіданнях по розгляду цієї справи.
Вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 9950 грн. не підлягають задоволенню судом у цьому обсязі через їх недоведеність.
23.07.2021 року до суду звернувся представник відповідача: адвокат Рябко Ю.М. з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому посилався на ті самі обставини, прохав зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який заявлений позивачем у заяві від 15.06.2021 року.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом без повідомлення учасників справи.
Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а вимоги позивача - частковому задоволенню з наступних підстав.
19.11.2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання договору позики.
22.12.2020 року до суду звернувся представник позивача: адвокат Савченко І.А. з заявою про розмір витрат у зв`язку з розглядом справи, в якій посилалася на те, що докази про розмір витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
22.06.2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою від 15.06.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання договору позики.
Відповідно до ч.1 п.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.2,3,4,5 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення . У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач в порядку ст.270 ЦПК України з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати з підстав того, що суд при ухваленні рішення не вирішив питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, так як позивачем не надано суду доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу, а лише повідомлено, що відповідні докази відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Суд доходить висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати подана відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, а тому вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 9950 грн. підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: ордер на надання правової допомоги серії ВН №157353 від 05.10.2020 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Савченко І.А. серії ВН №000429 від 28.02.2019 року; договір №05/10/20ц про надання правової допомоги від 05.10.2020 року; додаток до договору №05/10/20ц про надання правової допомоги від 05.10.2020 року; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 15.05.2021 року на загальну суму 9950 грн; довідки від 05.10.2020 року та від 15.06.2021 року про оплату послуг на загальну суму 9950 грн.; звіт про виконану роботу (надані послуги) від 15.06.2021 року (а.с.23-24, 93-98).
Так, згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 15.05.2021 року позивачу було надано такі правові послуги: 1) складання позовної заяви, допомога в оплаті судових витрат і подача такої заяви до суду - 2500 грн.; 2) участь у суді першої інстанції - 3000 грн.; 3) представництво у судових засіданнях - 2500 грн.; підготовка та складання процесуальних документів - 1950 грн., а всього на загальну суму 9950 грн.
Однак, суд вважає, що витрати позивача на представництво адвоката у судових засіданнях вартістю 2500 грн., які визначені із розрахунку 500 грн. за кожне із 5 судових засідань: 13.01.2021 року, 08.02.2021 року, 01.03.2021 року, 22.04.2021 року та 05.05.2021 року є вочевидь неспівмірними часу, який витратив представник позивача для участі у судових засіданнях з розгляду даної справи, оскільки вказані судові засідання було призначено до розгляду в режимі відеоконференції з Вінницьким міським судом Вінницької області, крім того, судові засідання 13.01.2021 року та 05.05.2021 року проведено у відсутність сторін у зв`язку з їх неявкою.
Тому суд доходить висновку, що розмір витрат позивача на оплату послуги представництво адвоката у судових засіданнях вартістю 2500 грн. не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
При цьому, суд враховує те, що до витрат позивача на правову допомогу включено також участь адвоката у суді першої інстанції - 3000 грн., що на думку суду є ідентичними послугами з представництвом у судових засіданнях вартістю 2500 грн.
Таким чином, суд з урахуванням клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 7450 грн.
Керуючись ст.ст. 76-83, 137, 141, 247, 258-259, 268, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання договору позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , витрати на оплату правничої допомоги адвокатав сумі 7450 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М.Телегуз