Провадження № 2/752/7759/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

07 липня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Київ), третя особа - друга Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Київ), третя особа - друга Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 січня 2004 року.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на нерухоме майно відносно ОСОБА_1 існують виконавчі провадження та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції АА 805138 від 19 серпня 2004 року та постанови державної виконавчої служби Голосіївському районі м. Києва АК 202137 від 14 березня 2007 року.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснено у пунктах 1 та 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, у межах якого було накладено арешт на належну йому частини квартири, то даний спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, тому останній не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

За змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тому позовна заява ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у даній цивільній справі.

Такий висновок відповідає постановам Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 607/3894/17 та від 02 червня 2020 року у справі № 201/10187/18.

На підставі викладеного та керуючись, пунктом 1 частиною другою статті 186, 260, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Київ), третя особа - друга Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. А. Кахно