ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5911/19

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/639/21

Чернігівський апеляційний суд в особі судді Шитченко Н.В., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року у справі за поданням головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 01 серпня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив подання державного виконавця та видав дублікат виконавчого листа на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2004 року, ухваленого по цивільній справі № 2-2739/2004, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27 лютого 2004 року і до її повноліття.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 09 березня 2021 року (згідно з відбитком штампу відділення поштового зв`язку Укрпошта) ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій одночасно просив поновити строк апеляційного оскарження ухвали суду.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що копію ухвали, яка оскаржується, він отримав 10 серпня 2019 року. Проте, 22 лютого 2021 року дізнався про наявність ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2021 року, якою виправлено описку в оскаржуваній ухвалі суду, зокрема, в усьому тексті судового рішення рік народження неповнолітньої дочки ОСОБА_3 був виправлений на «1996». Вважає, що, лише дізнавшись зміст ухвали суду про виправлення описки, мав змогу обґрунтувати мотиви цієї апеляційної скарги, зокрема те, що звернення державного виконавця з поданням про видачу дублікату виконавчого листа відбулося після закінчення строку для пред`явлення його до виконання, тобто, після досягнення дочкою повноліття.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд виходить з наступного.

Оскаржувана ухвала суду складена 01 серпня 2019 року і строк її апеляційного оскарження встановлено відповідно до приписів ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Копія ухвали суду була отримана відповідачем 09 серпня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31). Факт своєчасного отримання копії судового рішення не спростовує й сам скаржник у апеляційній скарзі.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 у справі № 361/161/13-ц відійшла від висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 у справі № 369/8537/15-ц та від 31 жовтня 2018 у справі № 635/8219/15-ц, згідно з якими процесуальний строк, зазначений у ч. 2 ст. 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений, і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23) вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, який відбувся 01 серпня 2019 року. Цього ж дня судом було ухвалено судове рішення в даній справі, копію якого відповідач отримав 09 серпня 2019 року.

09 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року (а.с. 43-44).

Отже, в період з 09 серпня 2019 року по 09 лютого 2021 року, тобто більше ніж півтора роки, ОСОБА_1 жодних процесуальних дій, спрямованих на реалізацію своїх прав щодо оскарження ухвали суду першої інстанції, не здійснював.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 , маючи процесуальний статус відповідача, був повідомлений про розгляд справи за поданням державного виконавця, своєчасно отримав копію ухвали суду. Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не зазначено. Викладені ним у клопотанні мотиви щодо поновлення процесуального строку правового значення для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження не мають, оскільки законодавець пов`язує можливість для оскарження судового рішення після сплаву одного року з дня складення повного тексту судового рішення або з неповідомленням особи про розгляд справи, або з виникненням обставин непереборної сили.

Ураховуючи відсутність виключних підстав для поновлення строку на оскарження, визначених у ст. 358 ЦПК України, наведені вище норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження належить відмовити відповідно до положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року у справі за поданням головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року у справі за поданням головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження направити учасникам справи, а скаржнику копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її складення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.В. Шитченко