ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5895/21 Справа № 199/6329/20 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, помер їх син ОСОБА_3 . Вказували, що з січня 2018 року та по день смерті сина були зареєстровані за різними адресами для отримання субсидії, втім проживали вони разом однією сім`єю в силу того, що їх син був не одружений, дітей не мав.

Зазначали, що у лютому 2018 року син влаштувався на роботу у ПАТ Інтерпайп НТЗ та став надавати їм постійну матеріальну допомогу, яка була основним і постійним джерелом їх існування, оскільки пенсії, які вони отримували, на життя не вистачало.

Посилаючись на те, що встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні сина потрібно їм для отримання соціальної допомоги, просили суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю з сином ОСОБА_3 з 06 березня 1987 року по 06 листопада 2018 року та встановити факт перебування їх на утриманні ОСОБА_3 по день його смерті.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2021 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сім`єю потерпілого ОСОБА_3 . Встановлено факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на утриманні потерпілого ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі Дніпровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині встановлення факту перебування на утриманні та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив дійсних обставин справи, не взяв до уваги, що заявниками не доведено факту перебування на утриманні сина та відсутності інших джерел доходів. Вказували, що на час гибелі сина ОСОБА_1 працювала.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу заявники не скористались.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалам справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, шлюб між якими зареєстрований 06 листопада 1975 року.

Місце проживання заявників зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відмітками про реєстрацію їх місця проживання (а.с.23-25), та за вказаною адресою заявники фактично мешкають.

Заявники є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою у його паспорті (а.с.10-11).

ОСОБА_3 працював у ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» правильником прокату й труб (трубне виробництво) (а.с.14).

Згідно з відповіддю з ПФУ (а.с.71-72) розмір заробітної плати ОСОБА_3 складав такі суми: лютий 2018 року - 3 379,30 грн., березень 2018 року - 10 080,58 грн., квітень 2018 року - 10 733, 37 грн., травень 2018 року - 10 900,01 грн., червень 2018 року - 11 023,73 грн., липень 2018 року - 10 075,50 грн., серпень 2018 року - 9 914,05 грн., вересень 2018 року - 7 561,56 грн., жовтень 2018 року - 10 716,23 грн., усього за цей період 84 348,33 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.9).

Спеціальним розслідуванням нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 06 листопада 2018 року, встановлено, що смерть ОСОБА_3 пов`язана з виробництвом, що підтверджується актом за формою Н-1 (а.с.13-16).

Судом встановлено, що заявники досягли пенсійного віку.

Відомостями з ПФУ (а.с.69-70) підтверджується розмір пенсії ОСОБА_1 : травень 2018 року - 1 009,15 грн., травень 2018 року - 5 521,33 грн., червень 2018 року - 6 781,86 грн., липень 2018 року - 6 722,46 грн., серпень 2018 року - 7 582,39 грн., вересень 2018 року - 7 852,36 грн., жовтень 2018 року - 7 276,54 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хворіють, що підтверджується записами з їх медичних карт (а.с.85-88).

Постановою Дніпровського відділення управління ВД ФССУ в Дніпропетровській області від 05 лютого 2019 року №0402/10930/10930/1 на підставі ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ОСОБА_2 , як батьку потерпілого, призначені щомісячні страхові виплати у зв`язку зі смертю годувальника, що підтверджується відповідною постановою (а.с.73).

У відповіді на адвокатський запит від 10 січня 2019 року (а.с.36,37-38) вказаний перелік документів, необхідних для отримання страхових виплат та роз`яснено про право звернення до суду для встановлення факту перебування на утримання потерпілого та перебування у сімейних відносинах (а.с.38).

За життя ОСОБА_3 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується: довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.18), а також показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, прийшов до висновку про вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявників, вимоги заслуговують довіри, тому наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду в оскаржуваній Дніпровським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області частині у зв`язку з наступним.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1)родинних відносин між фізичними особами; 2)перебування фізичної особи на утриманні;

3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4)реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5)проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6)належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8)смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9)смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст.315 ЦПК і не є вичерпним.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (частина перша статті 90 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перебування заявників на утриманні сина.

Доказування зазначених обставин не може гуртуватись виключно на показах свідків.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є такими, що заслуговують на увагу.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в оскаржуваній частині з ухваленням судом нового рішення про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2021 року в частині встановлення факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на утриманні потерпілого ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.