Справа № 359/9838/20
Провадження № 2/359/1345/2021
16 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
10 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування нерухомим майном, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку щодо вказаного майна.
Ухвалою суду від 04 січня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 17 лютого 2021 року на 10 год. 40 хв. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
26 березня 2021 року ухвалою суду до участі у справі залучено співпозивачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 05 травня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 червня 2021 року на 12 год. 40 хв.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є власниками будинку, що знаходиться за адресою :АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_4 , який є членом сім`ї колишнього власника будинку. В свою чергу реєстрація відповідача створює позивачу певні перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. У зв`язку з цим, позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явились. Натомість, позивачі подали до суду заяви, якими позов підтримали і просили задовольнити, проти заочного розгляду справи без фіксації судового процесу не заперечували.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.
Згідно ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасники справи, відповідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно довідки Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 2-11-125 від 28.04.2020 року, у вищевказаному будинку з 28.02. 2007 року зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22).
Крім того, згідно довідки Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 1240/2-15 від 23.12.2020 року, ОСОБА_4 згідно запису в погосподарській книзі дійсно зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 . (а.с. 31).
Доказами, відповідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Ці дані, зокрема, встановлюються показами свідків.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим в спірному будинку, там не проживає, перешкод в користуванні цим приміщенням не має; витрат по його утриманню не несе; дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Доказів протилежного суду сторонами не надано.
Наведене вище свідчить про відсутність відповідача за адресою : АДРЕСА_1 без поважних на те причин більш ніж шість місяців, які передували зверненню ОСОБА_1 з даним позовом до суду.
Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначено, що у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК Української РСР ), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі окрім інших прав гарантується право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло, як одного з природних і невід`ємних прав людини. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканність, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Частинами 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Заяв чи клопотань від відповідача чи суду, визначених ч. 2 ст. 71 ЖК Української РСР, не надходило. Доказів, на підставі яких слід вважати тимчасову відсутність ОСОБА_4 спірному будинку поважною, не зазначено і до суду не подано.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користувач-ня житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Зважаючи на вказане, суд приходить переконання про відсутність поважних причин тривалої відсутності відповідача у спірному будинку, а тому вимога ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право користування будинком є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Зважаючи на вищезазначене, позовна вимога щодо зняття ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню, оскільки підстава для припинення реєстрації місця проживання відповідача в квартирі виникне лише після набрання даним рішенням суду законної сили.
Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовнихвимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Наведене підтверджується квитанцією за № ПН3469731 від 27 жовтня 2020 року (а.с. 6).
З урахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 133, 141, 263 - 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 9, 71, 72 Житловий кодекс Української РСР, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 47, 48 Конституції України, суд -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування нерухомим майном, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Інформація про позивача-1 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13 січня 2003 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП - НОМЕР_2 .
Інформація про позивача-2 : ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 .
Інформація про позивача-3 : ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 21 березня 2013 року Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, РНОКПП - НОМЕР_5 .
Інформація про відповідача : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 11 січня 1996 року Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП - НОМЕР_7 .
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 липня 2021 року.

Суддя Л.В. Яковлєва