Справа № 466/5879/20 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/3219/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.П.
15 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Цяцяка Р.П.,
суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Івасюти М.В.,
адвоката Репака В.В.
представника приватного виконавця Пиць А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 08 вересня 2020 року,
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 08 вересня 2020 року - без змін (а.с. 269-271).
На стадії апеляційного розгляду справи представником приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича (дії якого, як приватного виконавця, ОСОБА_1 оскаржувала) адвокатом Репаком В.В. було подано до суду Заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, у якому містилося клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи (а.с. 254-257).
Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, однак Львівським апеляційним судом при ухваленні постанови від 15 лютого 2021 року питання розподілу судових витрат не вирішувалося.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
ОСОБА_1 і її представник, будучи своєчасно (05.03.2021 року) належним чином повідомленими про судове засідання, призначене судом на 15-30 год. 15 березня 2021 року (а.с. 286-288), в згадане судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника приватного виконавця Пиць А.А.на підтримання доводів поданої ним Заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, а також перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.
ЦПК України встановлено, що:
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);
- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);
- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);
- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).
Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
До Заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи (а.с. 254-257) долучено:
-Договір про надання правової допомоги від 14 травня 2020 року (згідно умов якого адвокат Репак В.В. здійснює представництво інтересів клієнта (приватного виконавця Пиць А.А.) в судах і 1 (одна) година такої допомоги коштує 1 000 грн., а 1 (одна) година участі в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції 2 500 грн. (а.с. 258-261);
-Рахунок № 10 за правничі послуги надані на підставі вищезгаданого договору на суму 10 000 грн. та платіжне доручення про оплату цього рахунку ОСОБА_2 (а.с. 262-263);
-Докази про надіслання 19.01.2021 року Заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу апелянту ОСОБА_1 (а.с. 264-265).
В той же час, клопотань до суду про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, ОСОБА_1 не подавала, так само, як не подала до суду свого розрахунку витрат на оплату правничої допомоги адвоката приватного виконавця Пиць А.А., який би свідчив про неспівмірність цих витрат.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про задоволення Заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
Заяву адвоката Репака Віталія Валерійовича, представника приватного виконавця Пиць Андрія Андрійовича, про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 (десять тисяч) грн. судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 23 березня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.