Справа № 569/3960/21
У Х В А Л А

15 березня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Гожа Г.В.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Аненкова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_2 , особа, бездіяльність якої оскаржується державний виконавець Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Аненкова О.Ю., на дії (бездіяльність) державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2021 року ОСОБА_2 , особа, бездіяльність якої оскаржується державний виконавець Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Аненкова О.Ю., звернувся до Рівненського міського суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.

В обґрунтування скарги вказує, що 05 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правониступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договору №014/53-05/56967. 10 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правониступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/53-05/62325, а також договору поруки укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 . У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань рішенням Рівненським міським судом Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-2193/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі РОЛ ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. 22 листопада 2011 року на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-2193/11 було видано виконавчий лист № 2-2193/2011 про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 564 420,13 грн. заборгованості за кредитним договором, сдових витрат по справі, а саме: 1 700 грн. по оплаті судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. 29 квітня 2015 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист №569/17678/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ « Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 285 149.00 грн. Вказує, що 20 червня 2017 року в рамках виконавчого провадження № 52315557 (виконавчий лист №569/17678/13-ц) державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 9 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Тоді ж, 20 червня 2017 року в рамках іншого виконавчого провадження № 52231787 (виконавчий лист № 2-2193/2011) державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було винесено аналогічну постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Згодом, 21 серпня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було скеровано заяву за № 114-7-0-00-11/10105 з приводу того, що станом на 21.08.2017 року у ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) відсутні кредитні зобов`язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». На підставі чого виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 569/17678/13-ц виданий 29.04.2015р. Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 285 149,00 грн. З урахуванням того що, виконавчий лист № 2-2193/2011 від 22.11.2011р. та виконавчий лист № 569/17678/13-ц від 29.04.2015р. видані Рівненським міським судом Рівненської області відділом ДВС неодноразово поверталися стягувачу, а починаючи з 2017 року на виконанні у відділі ДВС відсутні будь які виконавчі провадження по відношенню ОСОБА_2 , він був впевнений в тому що, і відсутні будь які обтяження та арешти, що виникли на підставі вищезазначених виконавчих листів. Однак, у грудні 2020 року після звернення до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області йому стало відомо про існування арештів на усьому його майні та наявності заборони на його відчуження накладених на підставі постанов державних виконавців Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції. З метою з`ясування даної ситуації 15 січня 2021 року він звернувся до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та ним було подано заяву про надання інформації про виконавчі провадження які перебували та перебувають на виконанні у відділі. Зазначає, що на підставі вищезазначеної заяви ним було отримано письмову відповідь №30060 від 15 лютого 2021 року від Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно даної відповіді станом на 15.02.2021 року згідно даних АСВП відсутні виконавчі документи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 . У зв`язку з цим звертається до суду з даною скаргою.

Представника заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримує та просить суд їх задовільнити.

Державний виконавець в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала. Просила суд відмовити з підстав вказаних у відзиві.

Заслухавши поясненняучасниікв справи, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України«Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 05 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правониступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договору №014/53-05/56967.

10 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правониступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/53-05/62325, а також договору поруки укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 .

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань рішенням Рівненським міським судом Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-2193/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі РОЛ ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

22 листопада 2011 року на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-2193/11 було видано виконавчий лист № 2-2193/2011 про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 564 420,13 грн. заборгованості за кредитним договором, оплаті судових витрат по справі, а саме: 1 700 грн. по оплаті судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

29 квітня 2015 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист №569/17678/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ « Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 285 149.00 грн.

20 червня 2017 року в рамках виконавчого провадження № 52315557 (виконавчий лист №569/17678/13-ц) державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 9 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

20 червня 2017 року в рамках іншого виконавчого провадження № 52231787 (виконавчий лист № 2-2193/2011) державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було винесено аналогічну постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

21 серпня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було скеровано заяву за № 114-7-0-00-11/10105 з приводу того, що станом на 21.08.2017 року у ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) відсутні кредитні зобов`язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». На підставі чого виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 569/17678/13-ц виданий 29.04.2015р. Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 285 149,00 грн.

У грудні 2020 року скаржник звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області, і йому стало відомо про існування арештів на усьому його майні та наявності заборони на його відчуження накладених на підставі постанов державних виконавців Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції.

З метою з`ясування даної ситуації 15 січня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та ним було подано заяву про надання інформації про виконавчі провадження які перебували та перебувають на виконанні у відділі.

На підставі вищезазначеної заяви було отримано письмову відповідь №30060 від 15 лютого 2021 року від Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно даної відповіді станом на 15.02.2021 року згідно даних АСВП відсутні виконавчі документи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Відповіднодо ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту дев`ятого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 1,3,4,6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження, зокрема з підстав пункту 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону),частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Що ж стосується витрат виконавчого провадження,то порядок їх визначення та фінансування врегульовано статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якою витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті (авансового внеску стягувача та стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження).

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Аналогічні положення містить в Інструкції з організації примусового виконання рішень, згідно із пунктом другим якого, якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбаченихпунктами 1,3,4,6,8частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,6,7,9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення, оскільки виконавчі провадження щодо заявника відсутні, а тому і накладений арешт має бути скасовано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 260, 353, 450, 451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , особа, бездіяльність якої оскаржується державний виконавець Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Аненкова О.Ю., на дії (бездіяльність) державного виконавця задовільнити.

Скасувати постанову Державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Аненкової Олени Юріївни, щодо винесення постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №47817217 від 27 жовтня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Особа, бездіяльність якої оскаржується - державний виконавець Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Аненкова О.Ю., місце знаходження: 33000, м.Рівне, вул.. Замкова, 22а, .

Повний текст ухвали виготовлено 18 березня 2021 року.

Суддя Харечко С.П.