Справа № 202/1396/21
Провадження № 2-з/202/26/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

18 березня 2021 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Шелаєвої Ганни Георгіївни, про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та припинення права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду в особі її представника - адвоката Шелаєва Г.Г. з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який посвідчений 12 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., серія та номер 752, а також припинити право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 37726714.

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить: накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що перебуває у спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; заборонити будь-яким суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, зазначеним у статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірного майна, а також заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, які діють в його інтересах та за його дорученням вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження (передачу в інший спосіб третім особам) належної йому 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вказана заява обґрунтована тим, що між відповідачами укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважає вказаний договір дарування недійсним, оскільки вона як співвласник квартири, що знаходиться у спільній сумісній власності, нотаріально посвідченої згоди на відчуження не надавала.

Зазначає, що наразі існує ризик відчуження та переоформлення відповідачем ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру на іншу особу, що призведе до утруднення подальшого виконання рішення суду в разі його задоволення та неможливості захисту прав та законних інтересів позивача без нових звернень до суду.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві позивач в особі свого представника ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, - квартиру АДРЕСА_1 , заборону вчинення будь-яких реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також заборону вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належної відповідачу 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що предметом позову є визнання недійсним договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого 12 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., а також припинення права власності ОСОБА_2 на спірне майно.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, останній як співвласник квартири має реальну можливість розпорядитися нею до розгляду справи по суті, що в разі задоволення позову ускладнить виконання рішення суду або поновлення прав позивача, на порушення яких вона посилається в своєму позові.

Тож, враховуючи наявний між сторонами спір, можливість відповідача розпорядитися спірним майном до розгляду справи по суті, суд вважає можливим застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням в інший спосіб належною йому 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 .

На переконання суду, саме такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами і не порушуватиме як прав відповідача, так і інтереси інших осіб, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер - до вирішення судом спору, не впливає на матеріальний стан відповідача, не призводить до понесення додаткових витрат, не позбавляє права користування спірним майном.

Водночас суд вважає, що в іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки сама по собі заборона відчуження та розпорядження належною відповідачу часткою у спірному майні є достатнім заходом забезпечення позову. Законних підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно суд не вбачає, так як предметом спору є визнання недійсним договору дарування 1/2 частини спірної квартири та припинення права відповідача на зазначену частку в спільному майні. Арешт майна та заборона реєстраційних дій може порушити права інших осіб та є неспівмірною із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково.

При цьому, на думку суду, в даному випадку відсутні підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відповідно до статті 154 ЦПК України, оскільки позивач постійно проживає в Україні, застосований судом спосіб забезпечення позову не призведе до понесення відповідачем додаткових витрат чи завдання збитків.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) в особі її представника - адвоката Шелаєвої Г.Г. про забезпечення позову до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) про визнання недійсним договору дарування та припинення права власності на майно.

Заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням в інший спосіб належною йому 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.Ю. Марченко