Справа № 727/1680/21
Провадження № 2/727/897/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.

при секретарі Желик І.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що 15.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який не розірвано. Однак з відповідачем вона з листопада 2020 року проживає окремо. Для цього винаймає житло.

В шлюбі у сторін народилося двоє дітей:

-дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вона самостійно забезпечує їх всіма необхідними речами. І на момент звернення до суду між нею та відповідачем згоди з приводу надання матеріальної допомоги на утримання дітей не досягнуто. Відповідач за своїм матеріальним станом має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей , оскільки працює вчителем в НВК «Любисток», непогано заробляє.

А тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно,починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 березня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Також пояснила, що відповідач залишився проживати в квартирі, а вона проживає від відповідача окремо. Змушена винаймати житло. Це спричиняє додаткові витрати. Матеріальне утримання дітей забезпечує повністю вона сама.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме аліменти на утримання дітей згідний сплачувати в розмірі 4000 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В більшому розмірі аліменти сплачувати не в змозі, оскільки є інвалідом, хворіє на цукровий діабет, потребує постійного лікування та повноцінного раціонального харчування. Вказує, що на руки отримує значно менше коштів ніж це вказано в довідці. Сплачує комунальні послуги за квартиру, які є дуже високі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність наданих суду доказів для вирішення справи.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 15.09.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с17).

В шлюбі у сторін народилися діти -дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.12-13)

Діти проживають разом з позивачкою і це не заперечується відповідачем.

Згідно довідки № 01.34/30 від 15.02.2021 року ОСОБА_2 працює в навчально виховному комплексі « Любисток» Чернівецької міської ради з 10 вересня 2012 року ( а.с.15)

Відповідно до довідки від 15.02.2021 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 628.26 грн. ( а.с.6).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 відповідач є інвалідом за загальним захворюванням.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та не заперечувалися відповідачем.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 22 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд вважає, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні не має, атому з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з 22.02.2021 до повноліття дитини.

Згідно ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00коп..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст.7, 12, 19, 76, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно з 22.02.2021 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: