ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №636/4043/20
Провадження №2/636/557/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря - Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи Харківгаз», третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення з-під арешту нерухомого майна,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Юрченко В.В., звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою про звільнення з-під арешту нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.11.2001 року між ОСОБА_2 , з однієї сторони, продавець, та ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_1 , з другої сторони, - покупці, було укладено Договір купівлі-продажу 58/100 часток (по 29/100 частки кожному) житлового будинку АДРЕСА_1 . 58/100 часток вказаного будинку є окремим житловим будинком (будинок розділений на двох власників, з присвоєнням окремої адреси).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , залишилася спадщина у вигляді нерухомого майна: 29/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення своїх спадкових справ. Проте, як вбачається із листа Чугуївської ДНК № 2703/02-17 від 29.09.2020р. нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про вступ до спадщини на спадкове майно, у зв`язку з тим, що постановою ДВС у Чугуївському та Печенізькому районах Харківської області № АК № 894175 від 26.02.2007р. накладено арешт на все майно боржника. Вказаний арешт було накладено на майно, належне покійному ОСОБА_3 , під час виконання судового наказу № 2-2929 від 30.09.2006 р., виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Харківгаз» заборгованості в сумі 1 132 грн 78 коп., виконавче провадження № 7157514. Згідно листа № 14.15-35/29653 від 10.09.2020р. Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву (копія додається) виконавче провадження № 7157514 було завершено 29.09.2008р. на підставі відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Виконавчий документ разом із вищевказаною постановою було направлено на адресу ВАТ «Харківгаз». Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 29.09.2008р.) не передбачає застосування наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених частиною першою статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 29.09.2008р.) у вигляді скасування арешту.

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження», позивач у справі ОСОБА_1 просить суд звільнити з - під арешту, накладеного постановою ДВС у Чугуївському та Печенізькому районах Харківської області №АК 894175 від 26.02.2007 року, нерухоме майно: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 16.11.2020 року справа прийнята до розгляду, провадження у ній відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 29.04.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову, проханням його задовольнити та розглядати справу без їх участі.

Від представника відповідача надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги визнала та просила розглядати справу без участі представника товариства.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу та ухвалення рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності, і давши цим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на звернення до суду на захист цивільних прав та інтересів надано кожній особі та гарантоване, як Конституцією України, так і закріплено в ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України. Зокрема ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майже аналогічні положення закріплено і в ст. 15 ЦК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що місце проживання позивача у справі ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Чоловіком позивача ОСОБА_1 був ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 27.01.2016, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а.с.6).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу серії АЕА №900195 від 24.11.2001 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної власності, частка 29/100 кожному, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Реєстрація права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок була здійснена КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 05.02.2002 року, реєстровий №27 (а.с.8).

Відповідно до листа Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 2703/02-17 від 29.09.2020 року Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з забороною на невизначене майно, все майно (а.с.13).

Відповідно до листа начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Кононенка Р. від 02.02.2021 №14.15-35/2211 згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у ліквідованому відділі перебувало виконавче провадження №7157514 з примусового виконання судового наказу №2-2929 від 30.09.2006 року, виданого Чугуївським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Харківгаз» заборгованості в сумі 1132,78 грн. 26.02.2007 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29.09.2008 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.14,15).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 2ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Такої ж самої правової позиції дотримується і Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Листі № № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, а саме: «Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину».

Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності ОСОБА_3 припинилося внаслідок смерті останнього. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і накладається державним виконавцем шляхом, зокрема: винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ (ч.2 цієї статті).

Відповідно до положень ч.1 ст.18 даного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому законом (ст.19 вищевказаного Закону).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно частин 1,2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд при оцінці наявних у справі доказів повинен виконувати положення ст.89 ЦПК України та враховувати висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку доводи та докази сторін у справі в контексті заявлених позовних вимог, з урахуванням положень статей 12,13,76,77,80,81,89 ЦПК України та підстав, з яких нотаріус Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Дідік Є. 29.09.2020 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що на даний час у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) відсутнє виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2929 від 30.09.2006 року, виданого Чугуївським міським судом Харківської області, в межах якого було накладено арешт на все майно, яке належало за життя ОСОБА_3 , яке на даний час має намір успадкувати позивач у справі ОСОБА_1 . Однак, у зв`язку з наявністю арешту на вищевказаний житловий будинок позивач ОСОБА_1 фактично не може скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 на відповідне спадкове майно.

Отже, на даний час, за вищевказаних та встановлених обставин, вбачаються підстави для звільнення з-під арешту житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , з метою отримання щодо нього спадкоємцем ОСОБА_1 відповідного свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 11, 12, 13, 76-80, 81, 82, 83, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Юрченко Віктор Володимирович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Харківгаз», третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення з-під арешту нерухомого майна задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно - житловий будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника від 26.02.2007 року постановою ДВС у Чугуївському та Печенізькому районах Харківської області (судовий наказ №2-2929, виданий 30.09.2006 року Чугуївським судом Харківської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , 61002, м. Харків, вул. Свободи, буд. 7/9, офіс № 303.

Відповідач: Акціонерне Товариство «Оператор газорозподільної системи Харківгаз» , 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, Код .

Третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 63503, Харківська область, м. Чугуїв, вулиця Леонова, буд. 4-А, .

Суддя: С.А. Оболенська