Справа 688/490/21
№ 2/688/349/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шепетівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3658,06 грн. майнової та 15000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 17 листопада 2020 року ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-21063, днз НОМЕР_1 , рухався по Старокостянтинівському шосе м.Шепетівка та неподалік будинку №13 здійснив на неї наїзд, спричинивши тілесні ушкодження, після чого вона була доставлена в травматологічне відділення КНП «Шепетівська ЦРЛ». 18.11.2020 року відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду були внесені до ЄРДР за № 0000719 за ч.1ст.286 КК України. Внаслідок ДПТ вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рваної рани лобної ділянки голови зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.16.02.2020 року старшим слідчим СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області кримінальне провадження було закрито за відсутності в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП вона з 17.11.2020 року по 02.12.2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Шепетівська ЦРЛ» і на своє лікування витратила 3658,06 грн. Неправомірними діями ОСОБА_2 їй також було заподіяно моральної шкоди, яку вона оцінює у 15 000 грн., що полягала у фізичному болю та фізичних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з спричиненням їй тілесних ушкоджень та погіршенням стану її здоров`я. Після ДТП стали напруженими відносини з оточуючими людьми , для налагодження яких потрібно чимало часу. Вона також змушена була вживати додаткових зусиль для організації свого життя для збору документів, необхідних для подання заяви до суду. Заподіяна моральна шкода полягає ще й в тому, що свої права вона має відстоювати у суді, оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодовувати їй шкоду.

Ухвалою суду від 2 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 12 травня 2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

19 липня 2021 року представником відповідача адвокатом Новачуком Л.П. подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 було сплачено позивачці 400 грн. на відшкодування шкоди, а від коштів в сумі 1000 грн. остання категорично відмовилась, вважає, що розмір моральної шкоди позивачем не обґрунтовано.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що внаслідок ДТП, що мала місце 17.11.2020 року, винуватцем якої є відповідач їй спричинено тілесні ушкодження, в тому числі у неї погіршився зір, на лікування якого потрібно 18 тис. грн.. На лікування (придбання ліків) вона витратили 3658,06 грн., тіткою потерпілого їй було відшкодовано 400 грн., вона ще пропонувала їй 1000 грн. на відшкодування шкоди, спричиненої відповідачем, однак вона відмовилася від цих коштів, оскільки син наказав їй стягувати кошти в судовому порядку. Зазначила, що після ДТП з неї перестали вітатися сусіди, яких вона не знає і ставлення яких її не хвилює.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині майнової шкоди, яку було частково відшкодовано в сумі 400 грн. Проти відшкодування моральної шкоди заперечує. Вказав, що дійсно керував транспортним засобом, який йому не належить, на підставі свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, переданого йому власником автомобілю, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 .

Представник відповідача - адвокат Новачук Л.П. в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив врахувати, що тітка ОСОБА_2 ОСОБА_4 пропонувала позивачці кошти на відшкодування шкоди, на що остання відмовилася, а відповідач є учасником бойових дій, має на утриманні двох непрацездатних батьків та двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не має стабільних доходів та майна. Відтак відсутні підстави для задоволення позову через відсутність у відповідача можливості сплатити зазначені кошти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно вказаної постанови 17.11.2020 року о 17.40 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по Старокостянтинівському шосе, 13 в м.Шепетівка, керуючи автомобілем ВАЗ-21063, днз НОМЕР_1 , рухаючись зв сторони Шепетівського автовокзалу в напрямку вул..Судилківська, неподалік редакції газети «Шепетівський вісник» проявив неуважність та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого останні отримала легкі тілесні ушкодження.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку експерта № 571від 10.12.2020 року у ОСОБА_1 виявлені такі тілесні ушкодження: рана на поверхні лоба зліва, струс головного мозку, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі що спричиняють короткочасний розлад здоров`я; а також підшкірна гематома правого стегна, яке за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Згідно повідомлення КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 з 17.11.2020 року по 02.12.2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки голови, забій правого стегна та за власні кошти отримувала ліки.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху).

Вартість лікування становить 3658,06 грн., що визнається сторонами, а тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України вказана обставина не потребує доказування.

На відшкодування майнової шкоди відповідачем було сплачено 400 грн., що також визнається сторонами.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичних та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок завдання тілесних ушкоджень позивачці спричинено моральну шкоду в зв`язку з душевними стражданнями, пов`язаними із відчуттям болю та погіршенням стану її здоров`я.

Під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження погіршення відносин з оточуючими людьми, оскільки позивачка сама заперечила цей факт, а також вжиття нею додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд оцінює розмір спричиненої позивачці моральної шкоди у 10 000 грн.

Посилання представника відповідача на відсутність заробітку і майна у відповідача, наявність у нього на утриманні батьків похилого віку та неповнолітніх дітей, позитивна характеристика та участь у бойових діях в зоні АТО не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не впливають на обов`язок відшкодування шкоди.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.12, 76- 81, 141, 263-265, 268, 274 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 01.02.2003 року) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) майнову шкоду в сумі 3258 (три тисячі двісті п`ятдесят вісім) грн. 06 коп. та 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 01.02.2003 року) в дохід держави судовий збір в сумі 645,13 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 липня 2021 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук