Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2883/19
номер провадження 2-др/695/5/21

21 липня 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді Степченка М.Ю.
за участю секретаря с/з Розпутньої І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської районної бібліотеки для дорослих та дітей, відділу освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Золотоніської районної бібліотеки для дорослих та дітей, відділу освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

17.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача надбавки за особливі умови роботи у розмірі 50% з 01.01.2015 по 31.01.2020 року у розмірі 93050,25 грн..

Вказана заява мотивована тим, що відповідачем по справі наказом №21к від 09.11.2009 р. була встановлена надбавка за особливі умови роботи у розмірі 50%, а в подальшому наказом №1-к від 05.01.2015 року розмір надбавки зменшено до 25% посадового окладу. Наказом №27к від 02.06.2015 року вказана надбавка взагалі була знята.

Надбавка за особливі умови роботи є складовою частиною заробітної плати, а саме додатковою заробітною платою, тому її зменшення та в подальшому повна відміна призвела до зменшення розміру заробітної плати, що на думку позивача є зміною істотних умов праці. Однак про таку зміну істотних умов праці позивача належним чином не повідомляли, в чому остання вбачає порушення своїх прав, а тому в ході розгляду справи в суді ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача надбавки за особливі умови роботи у розмірі 50% з 01.01.2015 по 31.01.2020 у розмірі 93050,25 грн..

Золотоніський міськрайонний суд при ухваленні рішення від 15.06.2021 року вказані позовні вимоги не вирішив, а тому позивач звернулася до суду з відповідною заявою про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення просила задовольнити в повному обсязі, при цьому вказувала, що про зняття надбавки її належним чином не повідомляли, а коли вона дізналася, то зверталася до профспілки, однак її повідомили, що виплачувати дану надбавку не будуть. Зазначені накази про зняття надбавок у судовому порядку не оспорювала.

Представник відділу освіти, охорони здоров`я, культури, спорту Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області Манжара Д.С. проти задоволення вказаної заяви заперечував, вказуючи на її необґрунтованість.

Представник Золотоніської районної бібліотеки для дорослих та дітей до суду не з`явився з невідомих для суду причин, жодних клопотань до суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку встановленому законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наказу №21-к від 09.11.2009 року Золотоніської централізованої бібліотечної системи відділу культури і туризму Золотоніської райдержадміністрації «Про встановлення надбавок за особливі умови роботи» працівникам Центральної районної бібліотеки та районної бібліотеки для дітей, в тому числі ОСОБА_1 встановлена надбавка за особливі умови праці в розмірі 50% посадового окладу з 01.10.2009 року.

Наказом від 05.01.2015 р. Золотоніської централізованої бібліотечної системи відділу культури і туризму Золотоніської райдержадміністрації «Про розмір надбавок бібліотечним працівникам центральної районної бібліотеки для дорослих та районної бібліотеки для дітей» №1-к, в тому числі ОСОБА_1 була встановлена надбавка за особливі умови праці у розмірі 25% посадового окладу з 01.01.2015 року.

Наказом Золотоніської централізованої бібліотечної системи відділу культури і туризму Золотоніської райдержадміністрації «Про зняття надбавки бібліотечним працівникам центральної районної бібліотеки для дорослих та районної бібліотеки для дітей» №38-к, в тому числі з ОСОБА_1 знято надбавку з 01.08.2015 року у розмірі 25% посадового окладу за особливі умови праці у зв`язку з недостатністю коштів.

У своїй позовній заяві (з урахуванням уточнень до позову) позивач просила скасувати наказ про її звільнення та поновити її на роботі на посаді бібліотекаря 1 категорії сектору обслуговування та інформування користувачів Золотоніської ЦРБ, стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та стягнути з відповідача надбавку за особливі умови роботи.

При цьому, як в позовних вимогах так і в заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 як підставу для стягнення з відповідача вказаної надбавки вказує, що позбавлення її такої надбавки є зміною істотних умов праці, про які її у встановленому законом порядку, тобто за два місяці, ніхто не повідомляв, таким чином, на думку позивача, відповідач порушує її права.

Разом із тим суд не може погодитись з такими доводами позивача в зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Так ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, яка складається з: основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно вимог ст. 98 КЗпП України і ст. 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Відповідно до постанови КМУ №1073 від 30.09.2009 року, на яку вказує сам позивач, установлено працівникам державних і комунальних бібліотек, які провадять культурну, освітню, інформаційну, науково-дослідну, методичну діяльність та займають посади, включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 року № 84, надбавку за особливі умови роботи у граничному розмірі 50 відсотків посадового окладу. Конкретний розмір надбавки встановлюється керівником установи, закладу, організації у межах фонду оплати праці.

Отже, трудове законодавство до складу заробітної плати включає також додаткову заробітну плату, в тому числі надбавку за особливі умови праці, що узгоджується з доводами позивача.

Однак, із детального аналізу вказаної вище постанови КМУ №1073 від 30.09.2009 року вбачається, що така надбавка встановлюється не у фіксованому розмірі - 50 % від окладу, а у граничному розмірі - 50 %, тобто, вона може бути нарахована у розмірі 45 % чи зменшена до 15 %, 10%, 5 % чи навіть нуля. Визначення конкретного розміру надбавки даною постановою Кабінету Міністрів України покладено на керівника установи, закладу, організації у межах саме фонду оплати праці.

Як вбачається з наказу відділу культури та туризму Золотонської районної державної адміністрації Черкаської області від 02.06.2015 року за №27-к у зв`язку з недостатністю коштів на 2015 рік було знято надбавку у розмірі 25% посадового окладу за особливі умови роботи бібліотечним працівникам районної бібліотеки для дорослих та районної бібліотеки для дітей з 01.08.2015 року та в свою чергу директора районної бібліотеки для дорослих та районної бібліотеки для дітей зобов`язано видати наказ про зняття даної надбавки персонально кожному працівнику.

Отже, наказ Золотоніської централізованої бібліотечної системи відділу культури і туризму Золотоніської райдержадміністрації «Про зняття надбавки бібліотечним працівникам центральної районної бібліотеки для дорослих та районної бібліотеки для дітей» №38-к був виданий на виконання наказу відділу культури та туризму Золотонської районної державної адміністрації Черкаської області від 02.06.2015 року за №27-к, яка є головним розпорядником коштів та здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень і фінансується з районного бюджету, який затверджується районною радою на відповідний бюджетний період.

Пунктом 14 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014 р. № 65 (втрата чинності 20.10.2016) «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», яким було затверджено заходи щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, було передбачено установлення та здійснення нарахування підвищень до посадових окладів (ставок), надбавок, доплат, допомог, винагород, премій, інших заохочувальних виплат працівникам виключно в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах.

Пунктом 1 статті 48 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. А пункт 4 вказує на те, що зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених рішенням про місцевий бюджет, не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

На суд не покладено повноваження щодо прийняття рішень про встановлення чи стягнення таких надбавок, оскільки, як вбачається з вище вказаного такі функції покладаються на відповідні державні органи, які в свою чергу встановлюють такі надбавки виходячи з розміру фонду оплати праці.

Таким чином, суд не має повноважень самостійно визначати розмір надбавки чи встановлювати періоди, за який вона повинна бути виплачена, тим більше, якщо така надбавка не включена до фонду оплати праці.

Більше того, виходячи з суті заявлених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідачів надбавку за особливі умови роботи саме у розмірі 50% посадового окладу, хоча, як зазначено вище, розмір такої надбавки в різний період роботи позивача був різним та зменшувався аж до повного її зняття, при цьому накази про зменшення та зняття вказаної надбавки не оспорювались, не скасовувались та є чинними, позивач же не ставить питання щодо законності таких наказів у своїх позовних вимогах, не просить скасувати їх чи визнати недійсними.

Щодо доводів позивача про зміну істотних умов праці, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Поруч із вказаним зміна істотних умов праці в даному випадку не відбулася, адже сам розмір посадового окладу бібліотечного працівника не змінився, а сама надбавка за особливі умови праці до мінімальних державних гарантій, встановлених ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про оплату праці» не належить.

Так, у постанові від 23.12.2019 року по справі №757/26722/17-ц Верховний Суд зазначив, що прийняття керівником підприємства в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру надбавки, позбавлення працівників надбавок повністю або частково не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці.

Таким чином заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення з відповідачів надбавки за особливі умови роботи у розмірі 50% з 01.01.2015 по 31.01.2020 у розмірі 93050,25 грн. задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів надбавки за особливі умови роботи у розмірі 50% з 01.01.2015 по 31.01.2020 у розмірі 93050,25 грн. - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 23 липня 2021 року.