Справа №428/2905/21
Провадження №2/428/944/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» про визнання незаконним і скасування розпорядження та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сєвєродонецької військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі Сєвєродонецька ВЦА), Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» (далі КП «СТрУ») про визнання незаконним і скасування розпорядження та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що розпорядженням Сєвєродонецького міського голови №53 від 28.01.2019 року його призначено на посаду генерального директора КП «СТрУ».

28.01.2019 року був укладений контракт, за умовами якого його призначено на посаду генерального директора КП «СТрУ» на період з 28.01.2019 року по 29.01.2029 року. Контракт є трудовим договором, на підставі якого регламентуються відносини між керівником та власником (п. 1.2. Контракту).

Розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.08.2020 року №62 його, як генерального директора КП «СТрУ», було відсторонено від посади на час проведення службового розслідування. За період відсторонення КП «СТрУ» не виплатило йому заробітну плату, посилаючись на те, що відсторонення здійснюється без збереження заробітної плати.

Вважає, що розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.08.2020 року №62 є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки були відсутні підстави для призначення і проведення службового розслідування та відсторонення його від посади.

Вважає, що відсторонення від посади працівника є правом власника або уповноваженого ним органу, а не обов`язком.

Проведення службового розслідування з відстороненням особи від здійснення повноважень або без такого здійснюється лише у випадках, визначених п.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України Про запобігання корупції прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 року №950 (далі Порядок №950).

Підставою для призначення і проведення службового розслідування стала доповідна записка начальника УЖКГ від 21.08.2020 року №11, з якої не встановлено достовірного факту невиконання чи неналежного виконання ним службових обов`язків або перевищення повноважень, що заподіяло значну матеріальну шкоду підприємству.

Крім того, чинний КЗпП України не містить застережень щодо того, що відсторонення працівника від роботи здійснюється в обов`язковому порядку без збереження заробітної плати. При цьому оскаржуване розпорядження не містить жодних застережень щодо того, що його відсторонення від посади повинно здійснюватися без збереження заробітної плати. Зазначене свідчить про порушення його прав через невиплату матеріального забезпечення, передбаченого умовами контракту за період з 26.08.2020 року по 28.10.2020 року.

Про результати проведення службового розслідування його не повідомили.

Розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 28.10.2020 року №745 його звільнили з роботи.

Проте він був поновлений на роботі на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.01.2021 року по справі №428/9341/20, згідно з яким було стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2020 року по 18.01.2021 року в сумі 192451,84 грн., визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Відсутність законних підстав для проведення службового розслідування є підставою для стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2020 року по 28.10.2020 року в розмірі 88140,15 грн.

Позов подано в межах строку звернення до суду, встановленого ст.233 КЗпП України, який продовжується на строк дії карантину, встановленого з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Просив суд:

визнати незаконним та скасувати розпорядження керівника Сєвєродонецької ВЦА «Про проведення службового розслідування» від 26.08.2020 року №62;

стягнути з КП «СТрУ» на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 26.08.2020 року по 28.10.2020 року в розмірі 88140,15 грн.

08.04.2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху.

12.04.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

19.05.2021 року представник відповідача Сєвєродонецької ВЦА Курганов В.С. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Проте суд не приймає зазначений відзив, оскільки він поданий з порушенням строків, встановлених в ухвалі про відкриття провадження, та не містить доказів його направлення позивачу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що 26.08.2020 року до ВЦА надійшла службова записка начальника УЖКГ, в якій було зазначено, що КП «СТрУ» уклало договір на початку 2020 року на річний обсяг електроенергії, не маючи обґрунтованої потреби в закупівлі додаткових обсягів електроенергії, що може призвести до необґрунтованих додаткових витрат. На підставі цієї доповідної записки керівником Сєвєродонецької ВЦА було видане розпорядження «Про проведення службового розслідування» від 26.08.2020 року №62, яким зобов`язано провести службове розслідування стосовно директора КП «СТрУ», відсторонено його від посади на час службового розслідування та створено комісію для проведення службового розслідування. 27.08.2020 року комісією надано доручення ОСОБА_1 дати протягом 7 днів письмові пояснення з питань, викладених в службовій записці. Згодом було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності КП «СТрУ» та за фактами порушень складено акт від 27.10.2020 року за результатами проведення службового розслідування. 29.10.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи, а отже потреби в його ознайомленні з результатами службового розслідування не було. Службове розслідування було проведено відповідно до Порядку №950. Оскаржуване розпорядження прийняте законно. Оскільки позивач був відсторонений від виконання посадових обов`язків на час службового розслідування, то він не виконував свої обов`язки, за які йому може нараховуватись заробітна плата. Позивач пропустив строк для звернення до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суду пояснила, що оскаржуване розпорядження було видане з метою перевірки фактів, викладених у доповідній записці начальника УЖКГ від 21.08.2020 року №11 щодо можливих негативних наслідків для підприємства у вигляді необґрунтованих додаткових витрат у зв`язку з проведенням тендеру на закупівлю додаткових обсягів електроенергії на 2020 рік. Розпорядження відповідає Порядку №950, позивач є посадовою особою юридичної особи публічного права, що свідчить про те, що ВЦА мала право приймати рішення про проведення службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливих порушень. Позивач не зазначив, які його права порушені оспорюваним розпорядженням. Заробітна плата за період відсторонення не виплачується, т.я. її виплата здійснюється лише за виконану роботу. Для проведення службового розслідування непотрібно встановлювати наявність порушення трудової дисципліни. Згодом до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Розпорядженням в.о. міського голови Ткачука В.П. від 28.01.2019 року №53 ОСОБА_1 28.01.2019 року призначено на посаду генерального директора КП «СТрУ».

28.01.2019 року між Сєвєродонецькою міською радою (власник) та ОСОБА_1 (керівник) був укладений контракт про призначення генерального директора КП «СТрУ», відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.5 за цим контрактом керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати ефективне використання та збереження закріпленого за підприємством комунального майна власник зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення організації праці керівника. Цей контракт є трудовим договором. На підставі контракту регламентуються відносини між керівником та власником.

Керівник підзвітний власнику, наглядовій раді підприємства та здійснює управління майном у межах, встановлених чинним законодавством України, нормами та правовими актами Сєвєродонецької міської ради, Статутом підприємства та цим контрактом.

Строк дії контракту становить 10 років, він укладений на період до 29 січня 2029 року.

Додатковими угодами від 30.01.2019 року №1 та від 19.06.2019 року №2 вносилися зміни до Контракту про призначення генерального директора КП «СТрУ» від 28.01.2019 року щодо умов матеріального забезпечення керівника.

Розпорядженням керівника ВЦА міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.08.2020 року №62 призначено службове розслідування стосовно генерального директора КП «СТрУ» ОСОБА_1 , проведення якого доручено комісії з проведення службових розслідувань; відсторонено на час проведення службового розслідування генерального директора КП «СТрУ» ОСОБА_1 від здійснення повноважень на посаді; виконання обов`язків на час відсторонення ОСОБА_1 покладено на виконавчого директора КП «СТрУ» ОСОБА_4

27.10.2020 року за результатами службового розслідування був складений акт, згідно з яким запропоновано керівнику ВЦА міста Сєвєродонецьк Луганської області з урахуванням виявлених порушень фінансової дисципліни вказати генеральному директору КП «СТрУ» ОСОБА_1 про недопущення порушень у майбутньому.

Відповідно до наказу (розпорядження) №370-к про припинення трудового договору (контракту) від 28.10.2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади генерального директора КП «СТрУ» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України.

18.01.2021 року судом ухвалено рішення по справі №428/9341/20 про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді генерального директора КП «СТрУ» з 29.10.2020 року.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 КЗпП України визначено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року №13 роз`яснено, що якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП).

Пунктом 4 Порядку №950 передбачено, що відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України Про запобігання корупції (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:

у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Пунктом 4 Порядку №950 встановлено, що службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.

Пунктом а ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що службове розслідування може бути проведено стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави, тобто відносно позивача, але лише у разі невиконання або неналежного виконання особами, уповноваженими на виконання функцій держави своїх службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян.

Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.

В судовому засіданні було встановлено, що службове розслідування було ініційоване начальником УЖКГ Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області Ковалевським А., який подав керівнику Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області службову записку від 21.08.2020 року №11.

З тексту цієї службової записки встановлено, що 04.06.2020 року КП «СТрУ» було оголошено нові торги на 1300000 кВт/год електричної енергії, переможцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ» з пропозицією 3756120 грн. На сьогоднішній день договір не укладено. На початку 2020 року КП «СТрУ» уклало договір на річний обсяг електроенергії з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД», а тому у підприємства не було обґрунтованої потреби в закупівлі додаткових обсягів електроенергії, також укладання нового договору призведе до зміни постачальника та можуть виникнути санкції для підприємства з причини розірвання попереднього договору.

Таким чином, з аналізу службової записки вбачається, що закупівля електричної енергії здійснювалась не одноособово позивачем, не за його особистим розпорядженням, а в порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі».

При цьому представники відповідачів зазначені обставини не спростували та не надали суду доказів на підтвердження протилежного.

Також судом було встановлено і не заперечувалось учасниками справи, що КП «СТрУ» не уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗДОБИЧ», як з переможцем торгів, договору на постачання електричної енергії.

Відомості про розірвання попереднього договору на постачання КП «СТрУ» електричної енергії Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СХІД» та виникнення штрафних санкцій відсутні.

Зазначене свідчить про те, що у відповідача не було законних підстав для призначення службового розслідування щодо позивача, оскільки не був доведений факт невиконання або неналежного виконання ним, як генеральним директором КП «СТрУ» своїх службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду підприємству.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Разом з тим за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом.

Крім того, за нормами статті 46 КЗпП України не передбачено будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би надавав право роботодавцю відсторонювати від посади працівника.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження керівника ВЦА міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.08.2020 року №62 року було винесено з порушенням Порядку №950, а відсторонення позивача від посади протиправним, що має наслідком його скасування.

За таких обставин в період з 26.08.2020 року по 28.10.2020 року позивач ОСОБА_1 перебував у вимушеному прогулі, оскільки не виконував свої посадові обов`язки, визначені контрактом, внаслідок протиправного рішення керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, що має наслідком стягнення на його користь середнього заробітку за цей час.

Здійснення розрахунків середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 44070,03 грн. ((заробітна плата за червень 2020 року в розмірі 45773,80 грн. + заробітна плата за липень 2020 року в розмірі 42366,26 грн.) : 2 = 44070,03 грн.).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 2003,18 грн. (середньомісячна заробітна плата : кількість робочих днів у червні-липні 2020 року = 44070,03 грн. : (20 робочих днів в червні 2020 року + 23 робочі дні в липні 2020 року) = 44070,03 грн. : 43 робочі дні = 2003,18 грн.).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу, визначений без податків, зборів та інших обов`язкових платежів, становить 90143,10 грн. (45 робочих днів вимушеного прогулу х середньоденну заробітну плату = 45 днів х 2003,18 грн. = 90143,10 грн.).

При цьому суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого у ст.13 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і не може вийти за їх межі, а тому вважає можливим стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 88140,15 грн., про що заявлено у позові.

Аналізуючи обставини встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд зазначає, що в ході розгляду справи були встановлено порушення прав позивача під час процедури призначення та проведення службового розслідування стосовно нього, що має наслідком задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо строків звернення позивача до суду з позовною заявою суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Пунктом 1 Прикінцевих положень КЗпП України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Наведене свідчить про те, що позивач не пропустив строк для звернення до суду з цим позовом, а доводи представника відповідача ОСОБА_2 щодо цього є неспроможними.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., оскільки судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження керівника Військо-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.08.2020 року №62 «Про проведення службового розслідування».

Стягнути з Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2020 року по 28.10.2020 року в сумі 88140 (вісімдесят вісім тисяч сто сорок) грн. 15 коп., визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів, та судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 27.07.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Ш. Будівельників, буд. 27, .

Представник відповідача: адвокатка Руда Олена Олексіївна, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, буд. 32, .

Представник відповідача: Курганов Віталій Сергійович, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, буд. 32.

Суддя Ж. І. Кордюкова