Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1508/20
Провадження 2/382/250/21
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2021 року суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А. перевіривши матеріали справи за позовом перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області із позовною заявою до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій, з посиланням на ст.ст. 104, 105, 110 СК України, просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , укладений 10 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Абінського районного управління реєстрації актів цивільного стану Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис № 280, без надання строку на примирення.

Зазначена позовна заява підлягала залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: в силу вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. ч. 9, 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З довідки Яготинської міської ради № 03-12/268 від 04.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Яготинської територіальної громади не зареєстрований.

З довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області № 1850 від 11.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований в Київській області, разом з тим позивачка вказує адресу АДРЕСА_1 , як останнє відоме місце проживання відповідача в Україні. При цьому, враховуючи, що відповідач є громадянином Російської Федерації, то в матеріалах справи відсутні докази його перебування на території України на законних підставах на даний час. З копії посвідки на постійне проживання, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.02.2015 року зареєстрований в АДРЕСА_2 , що суперечить наданий інформації з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.

З огляду на викладене, та в позові позивач не зазаначає дійсне місце реєстрації відповідача по справі, а також інші відомості передбачені ч.ч. 9, 10 ст. 28 ЦПК України, вважаю, що позовна заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі заяви.

Таким чином, неусунення вказаного недоліку, може призвести до порушення прав відповідача, в тому числі на обізнаність наявності даного позову, його повідомлення про день та час розгляду справу у відповідності до вимог ЦПК України.

Отже, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, вказану заяву ОСОБА_1 ухвалою судді від 18.02.2021 року залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

Копію ухвали по даній справі від 18 лютого 2021 року направлено позивачці ОСОБА_1 19.02.2021 року.

Копію ухвали по даній справі від 18 лютого 2021 року представнику позивачки ОСОБА_1 адвокату Вак Ользі Володимирівні направлено 09.03.2021 року.

16.03.2021 року ОСОБА_1 направлено через канцеліряю Яготинського районного суду Київської області пояснення щодо зазначених в ухвалі судді від 18.02.2021 року недоліків, проте так і не усунено недоліків визначених в ухвалі судді від 18.02.2021 року, проте позивачка не заперечувала того факту, що відповідач є громадянином Російської Федерації.

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (ч. 10 ст. 28 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не має на території Яготинського району Київської області зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування, та невідомо про наявність у відповідача майна та постійного місця роботи в Україні.

Проте такі відомості мають вирішальне значення для визначення територіальної юрисдикції (підсудності) даної справи.

Слід звернути увагу на наступне, оскільки ст. 29 ЦПК України, передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому ст. 33 цього Кодексу, одноособово.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався в порядку ст. 29 ЦПК України до Верховного суду з метою визначення підсудності.

Частиною 2 ст. 496 ЦПК України визначено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Крім того відсутність встановленого місця проживання та перебування відповідача, перешкоджає врученню останньому копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також судової повістки, в порядку визначеному законом.

Так, відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка ратифікована Україною 10 листопада 1994 року та набрала законної сили 14 квітня 1995 року, а також Протоколу до Конвенції 1997 року, яка застосовується при наданні правової допомоги та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах, в тому числі між договірними сторонами Україна-Російська Федерація, договірні сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Доручення судів, які стосуються вручення документів або виконання процесуальних дій у цивільних справах, а також документи за результатами їх опрацювання головне територіальне управління юстиції надсилає безпосередньо до уповноважених територіальних органів держав, зазначених в абзаці другому пункту 8.2 цієї Інструкції. У разі, якщо визначити належний іноземний орган неможливо, головне територіальне управління юстиції надсилає доручення центральному органу відповідної держави.

З урахуванням статті 17 Конвенції 1993 року в редакції Протоколу 1997 року доручення чи документи за результатами виконання доручень складаються російською мовою. У разі, якщо зазначені документи складені українською мовою, до них додаються засвідчені переклади російською мовою.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначає Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року N 1092/5/54.

Відповідно до пункту 2.1. вказаної Інструкції - у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Пунктом 2.3. Інструкції передбачено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

В силу ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи, що стороною позивачки у визначений судом термін вказані в ухвалі суду недоліки не усунунуто, зазначену позовну заяву слід вважати не поданою та повернути позивачці.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачці.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачці.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Кисіль О.А.