Справа № 496/225/21
Провадження № 2/496/1096/21
У Х В А Л А

01 березня 2021 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки житлового будинку та земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить виділити йому в натурі 7/12 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та 7/12 часток земельної ділянки площею 0,1930 га, кадастровий номер :02:004:0910 за вказаною адресою, а відповідачу виділити 5/12 часток вказаного житлового будинку та 7/12 часток вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно чинного цивільного процесуального законодавства, позивач не може звертатися до суду з позовною вимогою в інтересах відповідача, а тому позивачу необхідно уточнити позовні вимоги в частині виділення відповідачу у натурі частин домоволодіння та земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350 грн.).

Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру про виділення йому в натурі частин житлового будинку та земельної ділянки.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» №7 від 04.10.1991 року в позовах про поділ будинку в натурі державне мито обчислюється в залежності від вартості відшукуваної частини будинку. В такому ж порядку обчислюється державне мито і в тих випадках, коли ідеальні частки сторін в спільній власності були визначені раніше.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні Засади оцінки майна і майнових прав» №1440 від 10.09.2003 року ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно частин 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

В позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю цього майна на момент звернення до суду. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

В порушення вказаних вимог позивачем не надано відомостей про дійсну вартість майна на момент звернення до суду, яке він просить виділити йому в натурі, відповідно до розміру якої слід сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 908 грн. та не більше 11350 грн.

В п. 2 позовних вимог позивач просить відстрочити йому сплату судового збору через його похилий вік.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Всупереч вищевикладеному, позивачем у позовній заяві не наведено передбачених законом підставі для відстрочення сплати судового збору, а похилий вік не є такою підставою.

Отже, позивачу необхідно надати докази на підтвердження вартості майна, яке він просить виділити в натурі, на момент звернення з позовом до суду, на підставі чого сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі або надати вмотивоване клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки житлового будинку та земельної ділянки в натурі залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її отримання до Одеського апеляційного через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра