Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2861/20

Провадження № 2-о/126/20/2021

"15" березня 2021 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Франківською Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з тих підстав, що як стверджує, вона, починаючи з 1981 року по теперішній час проживає по АДРЕСА_1 . З 2014 року в даному житловому будинку вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.11.2014 ОСОБА_2 зареєстрував своє місце проживання у встановленому законом порядку в її житловому будинку по АДРЕСА_1 . Проживаючи спільно у цьому будинку вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. При зверненні до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 їй було повідомлено, що вона не має права на спадщину, оскільки не являється офіційною дружиною покійного і не визнана судом такою, що проживала з ним однією сім`єю. Просить встановити факт проживання однією сім`єю її з ОСОБА_2 з 12.11.2014 по 09.12.2020.

Заявниця ОСОБА_1 надала заяву, в якій заяву про встановлення факту підтримала, просить розглянути справу в її відсутність.

Розглянувши заяву, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 12.11.2014 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 разом з заявницею ОСОБА_1 , як чоловік та жінка, що підтверджується копіями їх паспортів серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 проводив ремонт за вищезазначеною адресою, що підтверджується копіями накладних від 23.05.2017, від 14.08.2017.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їм відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2014 року, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом.

З урахуванням наведеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні.

Отже, викладені у заяві твердження заявниці ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки судом встановлено та доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 12.11.2014 до дня смерті ОСОБА_2 , даний факт підтвердився у судовому засіданні належними та допустимими доказами, факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому вимога ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р., ст. 3 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 12.11.2014 по день смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол