Провадження № 22-ц/4808/1177/21
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С.О.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

26 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2021 року під головуванням судді Бородовського С.О. у м. Івано-Франківську у справі за заявою ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про скасування постанови державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про скасування постанови №150167 від 22.10.2020 року, ВП №56510084.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 безпосередньо до апеляційного суду подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначалися звинувачення суддів Івано-Франківського міського суду Пастернак І.А. та головуючого у справі Бородовського С.О. у вчиненні злочину, оцінка діям суддів, які не входили до складу суду при розгляді її заяви, а також інші висловлювання, не передбачені вимогами цивільно-процесуального закону, яким має відповідати апеляційна скарга за змістом та формою.

Також у скарзі ОСОБА_1 наведено вимоги та заперечення щодо обставин, які не були заявлені в суді першої інстанції і відповідно не були предметом судового розгляду.

Крім того, апеляційна скарга подана 05.07.2021, тобто з пропуском установленого статтею 354 ЦПК України строку, і апелянтом не заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційна скарга залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 356 ЦПК України та її подання після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, без порушення питання про поновлення цього строку. Апелянту надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених недоліків апеляційної скарги -подання апеляційної скарги, яка за формою та змістом має відповідати вимогам ст. 356 ЦПК України, її копій та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи і подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 09 липня 2021 року ОСОБА_1 22 липня 2021 року подала клопотання про усунення недоліків, згідно якого вказує, що подана нею апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, така лише зі своєї назви повинна містити звинувачення і вона має право на висловлювання своєї думки, оцінювання інших осіб, що сприяють або чинять дії, висловлюють думки, які порушують її права та основоположні свободи. У скарзі вона не оцінила дії судді Пастернак І.А., а зазначила на основі офіційного документа неправомірність дій цього судді щодо прийняття рішення від 05.03.2018. Надання нею фактів і доказів неправомірності рішення суду від 05.03.2018 у судовому засіданні від 08.06.2021, яке є не першим судовим засіданням за існуючим земельним спором, мало б сприяти задоволенню її заяв (клопотань), як таких, які породжують сумнів щодо правомірності прийняття документів, які нею оскаржуються. При цьому, до поданої 05.07.2021 апеляційної скарги нею долучено дві копії такої для учасників справи.

Також в поданому клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що нею не було пропущено строку подання апеляційної скарги, оскільки у зв`язку з тим, що в оскаржуваній ухвалі не вказано дати складання повного судового рішення, вона не могла скористатися правилами ст. 354 ЦПК України, а скерувала апеляційну скаргу через п`ятнадцять днів після одержання такої поштовим зв`язком 18.06.2021.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту, передбаченим приписами ЦПК України (статті 356). Якщо заява, скарга за формою та змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються приписи статті 185 ЦПК України. Для розгляду таких скарг мають застосовуватися приписи ЦПК України, якими врегульовані аналогічні питання, зокрема, щодо учасників цивільного процесу, їхніх прав і обов`язків (статті 42-47, 55-64), судових викликів і повідомлень (статті 128-131), заходів процесуального примусу (глава 9 розділу ІІІ), відкриття провадження у справі (глава 2 розділу ІІІ), розгляду справи по суті (глава 6 розділу ІІІ), апеляційного та касаційного оскарження судових рішень (глави 1, 2 розділу V).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Апеляційна скарга за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 356 ЦПК України без зазначення у ній образливих та надуманих висловлювань із застосуванням будь-яких порівнянь та епітетів.

Використання одними учасниками судового процесу образливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У висновках Великої Палати Верховного Суду, неодноразово (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 та від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19) звернуто увагу на неприпустимість вчинення таких дій (нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників) та вказано, що ці дії суперечать основним засадами (принципами) судочинства, а також його завданню, а з огляду на вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, повний текст оскаржуваної ухвали надіслано судом до реєстру: 09.06.2021, зареєстровано: 09.06.2021, оприлюднено: 10.06.2021.

Крім, того згідно копії конверта поштового відправлення, долученої ОСОБА_1 до апеляційної скарги, повний текст оскаржуваної ухвали надіслано їй 16.06.2021.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу

Тому колегія суддів приходить до висновку, що недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 неусунуто.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що за наведених обставин апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 не є позбавленням її права доступу до суду у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказане не перешкоджає повторному зверненню з апеляційної скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2021 року визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський