КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/3044/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/9738/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші»

відповідачі ОСОБА_1 ,

Товариство з додатковою відповідальністю

«Шамраївський цукровий завод»,

Державний реєстратор

Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг»

Євко Володимир Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», подану через представника Тетерю Світлану Ігорівну , на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Кошель Б.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2021 позов задоволено частково. Визнано недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019, укладений між ОСОБА_1 та ТзДВ "'Шамраївський цукровий завод" щодо земельної ділянки площею 2,1401 га з кадастровим номером :01:009:0031, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ТзДВ "Шамраївський цукровий завод" щодо цієї земельної ділянки і припинено право товариства користування цією земельною ділянкою. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

15.03.2021 Державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. через представника звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 33 000 грн. Зазначала, що подати заяву про стягнення судових витрат у п`ятиденний строк не мала можливості, оскільки вона та відповідач не були присутні під час проголошення рішення, а дізналися про нього лише 10.03.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень. У зв`язку з чим просила суд поновити їй строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2021 заяву задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Матюші» на користь Державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ Агрофірма «Матюші» через представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Зазначає, що подання доказів понесення судових витрат і ухвалення на їх підставі рішення суду можливо виключно за умов, якщо відповідна сторона до закінчення судових дебатів у справі або надасть суду ці докази або зробить заяву про те, що має намір подати їх до суду і ці докази будуть подані нею протягом п`яти днів, з дня ухвалення рішення у справі по суті. Представником Державного реєстратора пропущено строк для подачі доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи. У відзиві вказувалося про те, що відповідач планує понести витрати у сумі 20 000 грн без надання доказів та належного обґрунтування. Докази на підтвердження частково понесених витрат надані 12.03.2021 поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Крім того, у заяві про стягнення таких витрат заявник просить стягнути 33 000 грн, а не 20 000 грн, як вказувалося у відзиві, що відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України є підставою для відмови у стягненні цих витрат. Заявник не зробив заяву про стягнення витрат до закінчення судових дебатів, а тому суд мав залишити заяву без розгляду. Та обставина, що відповідач був відсутній у судовому засіданні не є поважною причиною пропуску строку на подачу заяви, оскільки він мав цікавитись ходом розгляду справи. Крім того, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, зокрема детального опису робіт в ході надання правничої допомоги. Судом також не враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду України, викладену у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У судовому засіданні представник ТОВ Агрофірма «Матюші» Тетеря С.І. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2021 вбачається, що у позові до Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. відмовлено, з тих підстав, що останній не є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 - 5, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 6 та п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 цього Закону України видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_3 та АБ «Наталії Василенко» укладено договір № 01-1009/2020 від 10.09.2020 про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до додаткової угоди до цього договору від 15.09.2020 правова допомога надається у зазначеній справі та розмір винагороди за надання правової допомоги складає 20 000 грн (а.с. 65 т. 2).

Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди правова допомога надаватиметься у суді першої інстанції та включає зокрема, еле не виключно: аналіз аданих клієнтом документів, збір доказів, підготовку і подання до суду відзиву, відповіді на відзив, підготовку необхідних процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях, вчинення інших дій необхідних для надання клієнту правової допомоги.

Представником Державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. - адвокатом Василенко Н.С. 19.11.2020 подано відзив на позовну заяву, у якому, серед іншого, зазначалося про те, що відповідач відповідно до додаткової угоди планує понести витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 20 000 грн.

Відтак документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Василенко Н.С. подано ще до проведення судових дебатів.

Додаткова угода, у якій визначений розмір винагороди за надання правової допомоги є достатнім доказом для вирішення питання про стягнення таких витрат, незалежно від того сплачені такі кошти при укладенні договору чи вони мають бути сплачені в майбутньому.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд не повинен був вирішувати питання про стягнення судових витрат, а залишити заяву без розгляду на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення подана після закінчення п`ятиденного строку після ухвалення рішення суперечать наявним у справі доказам, з яких вбачається, що документи про витрати на професійну правничу допомогу були надані представником відповідача ще до проведення судового засідання, тобто до закінчення судових дебатів.

За змістом же ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденний строк на подання таких доказів встановлений, якщо такі докази не були надані при розгляді справи, але про них заявила сторона до закінчення судових дебатів.

Сума, визначена судом за надання правової допомоги у сумі 1 000 грн не є неспівмірною наданим адвокатом послугам.

Відмова у стягненні інших сум за надання правової допомоги не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 21.07.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук