Справа № 2-о/593/26/2021
У Х В А Л А

Бережанський районний суд Тернопільської області

"22" липня 2021 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177, 315 ЦПК України у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Ільків Микола Миколайович, зазначивши заінтересованою особою ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в порядку окремого провадження подав до суду заяву про встановлення факту перебування заявниці на утриманні у сина ОСОБА_3 . В обгрунтування заяви послався на те, що внаслідок ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 син заявниці, який до дня смерті утримував свою непрацездатну матір (заявницю). Встановлення такого факту перебування на утримані померлого сина необхідно заявниці для отримання страхового відшкодування у виді витрат на її утримання у зв`язку із втратою годувальника.

Вивчивши вказану заяву, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого факту пов"язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про відшкодування шкоди, призначення пенсії, допомоги, виплата страхових виплат розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права й обов`язки інших осіб та прийняття ними рішення. Якщо виникнення права залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Суд встановив, що метою звернення із заявою про встановлення факту перебування на утриманні є встановлення у судовому порядку обставин, необхідних для отримання заявницею в подальшому страхових виплат у виді страхового відшкодування витрат на її утримання у зв`язку із втратою годувальника.

Як вбачається із листа ПрАТ СК «ПЗУ Україна» №1819-31 від 28.05.2021 року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна», вказана у заяві заінтересована особа фактично заперечує право заявниці на отримання згаданого виду страхового відшкодування, обгрунтовуючи свою позицію відсутністю правових підстав для виплати такого страхового відшкодування, оскільки розмір доходу заявниці ОСОБА_1 становить прожитковий мінімум.

Отже, заінтересована особа фактично не визнала та заперечила факт перебування заявниці на утриманні померлого сина, а відтак не визнано і її право на отримання згаданих вище страхових виплат. А тому, суд вважає, що у правовідносинах заявниці та заінтересованої особи має місце спір про право на отримання заявницею страхової виплати у зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить представник в інтересах ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви судом встановлено, що має місце спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи, що між сторонами є спір про право, який вирішується в позовному провадженні, а згідно ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260-261,315,353,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриттті провадження за заявою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко