21.07.2021
Справа № 720/1390/21
Провадження: 6/720/36/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

сторін по справі: державного виконавця Рудченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця подання державного виконавця Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому району Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Рудченко Ларини Олександрівни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, суд,-

встановив:

Державний виконавець Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому району Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Рудченко Л.О. звернулася до суду з поданням, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання останнім зобов`язань покладених згідно виконавчого провадження № 65180145.

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому району Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) знаходиться виконавче провадження № 65180145 з примусового виконання постанови № 0197/40800/20 від 01 жовтня 2020 року виданого Буковинською митницею Держмитслужби про стягнення штрафу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 191 397,51 грн. у порушення митних правил за ст. 485 МКУ.

16 квітня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65180145 з примусового виконання постанови № 0197/40800/20 від 01 жовтня 2020 року виданої Буковинською митницею Держмитслужби про стягнення штрафу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 191 397,51 грн. у порушення митних правил за ст. 485 МКУ.

Враховуючи викладене та те, що постанова про порушення митних правил від 01 жовтня 2020 року видана Буковинською митницею Держмитслужби про стягнення штрафу з ОСОБА_1 у розмірі 191 397,51 грн. у порушення митних правил за ст. 485 МКУ по теперішній час не виконана, а боржник ухиляється від її виконання, не вживає заходів, щодо виконання, просить суд тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання останнім зобов`язань покладених згідно виконавчого провадження № 65180145.

В судовому засіданні державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ..

Суд, оцінюючи у сукупності пояснення державного виконавця, досліджені матеріали подання та виконавчого провадження № 65180145 вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому району Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) знаходиться виконавче провадження № 65180145 з примусового виконання постанови № 0197/40800/20 від 01 жовтня 2020 року виданого Буковинською митницею Держмитслужби про стягнення штрафу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 191 397,51 грн. у порушення митних правил за ст. 485 МКУ.

16 квітня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65180145 з примусового виконання постанови № 0197/40800/20 від 01 жовтня 2020 року виданого Буковинською митницею Держмитслужби про стягнення штрафу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 191 397,51 грн. у порушення митних правил за ст. 485 МКУ.

16 квітня державним виконавцем подано запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України та Міністерства внутрішніх справ для отримання більшої інформації про майно, рахунки та доходи боржника.

Згідно відповіді на запит до МВС, вбачається, що за боржником зареєстрований транспортний засіб марки «ВАЗ 21011», 1978 року випуску, коричневого кольору.

06 травня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

14 липня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та розшук майна боржника, а саме вищезазначеного транспортного засобу.

14 липня 2021 року отримано відповідь з ДПС України про відсутність інформації щодо перетину державного кордону боржником.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна №266312003, щодо суб`єкта встановлено, що за боржником не зареєстроване нерухоме майно.

15 липня 2021 року здійснено виїзд за місце проживанням боржника ОСОБА_1 де встановлено, що боржник вдома відсутній та майна для опису та арешту в межах суми боргу виявлено не було.

Боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 29 квітня 2021 року.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, при вирішенні подання та встановленні тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника має бути з`ясовано чи є ці обмеження необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Хлюстов проти Росії».

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За нормою п. 5 ч. 1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у редакції, яка була чинною на час розгляду судом першої інстанції подання, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту ухилення останнього від виконання зобов`язань за судовим рішенням.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б стверджували факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

На такі обставини й докази не послався і державний виконавець.

Крім того у поданні відсутні докази та поштове повідомлення того, що боржнику було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, а також відомості про отримання боржником повідомлення про відкриття виконавчого провадження, що є обов`язковим відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»,

Отже, зі змісту подання державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження не вбачається факту вчинення свідомих діянь боржником, спрямованих саме на невиконання рішення, що унеможливлює задоволення подання про її тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому району Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Рудченко Ларини Олександрівни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя: Вівчар Г.А.