Дата документу 18.03.2021
Справа № 937/7553/20
Провадження № 2/937/618/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Урупи І.В.
за участі секретаря судового засідання - Литвиненко В.Є.,
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 ,
представник позивачки адвокат Дуда С.В.,
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа - Орган опіки та піклування - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області,
представник третьої особи Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Запорізької області - Прокопенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,
Позивачка уточнюючи свої позовні вимоги просить визначити місце проживання дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею, посилаючись на те, що 23 жовтня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. З моменту кладення шлюбу вони мешкати в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить матері відповідача. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої вони своєчасно зареєстрували за цією адресою. З середини 2019 року у них з відповідачем відносини погіршилися, що поступово призвело до припинення сімейних подружніх відносин. В жовтні 2019 року вони вирішили розірвати шлюб, в зв`язку з чим припинили загальний побут, бюджет був роздільний, грошові кошти відповідач надавав лише на дитину. В квітні 2020 року вона за згодою відповідача переїхала разом з донькою мешкати до своїх батьків за адресою АДРЕСА_2 , де проживає по теперішній час. 03.09.2020 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду, шлюб між ними було розірвано. У вересні 2020 року вона звернулась до відповідача з проханням відвідати з нею Центр надання послуг, задля надання ним згоди на перереєстрацію дитини, з його місця мешкання на її за адресою: АДРЕСА_2 . Але відповідач в категоричній формі відмовив, та став натякати на витребування в неї дитини. 17 вересня 2020 року вона звернулася в Центр надання адміністративних послуг населенню Мелітопольської міської ради, з заявою про реєстрацію місця проживання дитини за його адресою. В цей же день отримала відмову в реєстрації, в зв`язку з відсутністю дозволу батька дитини, на підставі абз.2 ст.9-1 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Позивачка, яка брала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проведення якої було забезпечено з Залізничним районним судом м. Львова, позовні вимоги підтримала на їх задоволенні наполягала з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що на даний час вона з донькою проживає в АДРЕСА_3 . Працює вчителем зарубіжної літератури в Ліцеї міжнародних відносин ім. В. Стуса Львівської міської ради, а донька навчається в цьому ж ліцеї в 1-В класі.
Представник позивачки адвокат Дуда С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягав з підстав викладених в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги також визнав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Прокопенко О.В в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачці п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Також встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України треті особи мають право подати пояснення щодо позову у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, а також надати пояснення до відзиву у п`ятиденний строк з дня його отримання.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з викликом сторін.
Суд, вислухавши позивачку, її представника, думку малолітньої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 23 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1025, який рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.09.2020 року було розірвано./а.с. 6, 12/
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 21.01.2014 р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю, актова запис № 99.
Дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачкою, з квітня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , а на даний час за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно з характеристикою Закладу дошкільної освіти №9 «Лелеченя» комбінованого типу Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала заклад з 2016 по 2020 роки. Дитина має високий рівень інтелектуального та фізичного розвитку, на високому рівні також всі психологічні процеси. Обидва батьки приділяли велику увагу вихованню дитини. За нею здійснювався належний догляд, як мамою так і татом. Батьки цікавилися життям дитини у садочку, приймали участь у масових заходах, завжди відвідували батьківські збори, проявляли ініціативу в питаннях покращення умов для всебічного розвитку дітей. Родина ОСОБА_3 в дошкільному закладі вважалась взірцевою.
Згідно з характеристикою НВК № 16 Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала заклад з 01 вересня 2020 року по 26 жовтня 2020 року, та в період навчання оволоділа матеріалом на достатньому рівні. Мати та батько приділяли належну увагу вихованню та навчанню дитини.
Відповідно до довідки Ліцею міжнародних відносин ім. В. Стуса Львівської міської ради, ОСОБА_2 дійсно навчається в цьому закладі в 1-В класі.
Довідкою виданою ОСОБА_1 підтверджується, що вона дійсно працює на посаді вчителя зарубіжної літератури в Ліцеї міжнародних відносин ім. В. Стуса Львівської міської ради з 09.11.2020 року.
Відповідно до статей 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті першому статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.
Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснив, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Згідно з ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
17 вересня 2020 року позивачка звернулася до відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області з заявами про зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак Головним спеціалістом відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області позивачці було відмовлено в знятті з реєстрації місця проживання та реєстрації її доньки на підставі абз. 2 ст. 9-1 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у зв`язку з відсутністю згоди батька дитини. /а.с. 8,9/
За вимогами ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом України 22.11.2012р. №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживання батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно - територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС.
Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/ дітей з реєстрації місця проживання.
Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до наданого висновку Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Запорізької області від 28.01.2021 № 15/3, орган опіки та піклування вважає, що немає підстав для того, щоб не підтримувати даний позов про визначення місця проживання малолітньої дитини, з матір`ю.
Малолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 . Бажає й надалі проживати з матір`ю.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю буде відповідати принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи.
Таким чином, вирішуючи спір по суті, на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, з урахуванням встановлених обставин і вимог закону та висновку органу опіки та піклування, встановивши, що інтереси дитини у вирішенні цього спору є першочерговими, суд дійшов висновку про те, що місце проживання дитини необхідно визначити з матір`ю.
Разом з тим, суд наголошує, що встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю не позбавляє дитину можливості спілкування з батьком.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 161, СК України, ст.ст.10,141,206, 247,258,264,265,268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини задовольнити.
Визначити місце проживання дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Треті особи:

-Орган опіки та піклування - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Запорізької області, юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. М.Грушевського 5.

Повне рішення суду складене 18.03.2021.

Суддя: