ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1336/21
УХВАЛА

22 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2021 року про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог та відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Подільський» до ОСОБА_1 , Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», треті особи: Державний реєстратор комунального підприємства «Чемеровецьке бюро нерухомості» Євграфов Олександр Сергійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Реалті-Офіс» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Проте, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню, виходячи із наступного.

Так, частиною 1 статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Скаржник ставить питання про скасування ухвали суду від 12 липня 2021 року про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог та відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Між тим, відповідно до частини 1 статті 353 ЦПК України, ухвала про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог та відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правовий висновок щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Отже, ухвала суду першої інстанції про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог та відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

Оскільки справа по суті розглянута судом не була, то ухвала суду першої інстанції про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог та відмову в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду апеляційному оскарженню не підлягає.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

У зв`язку з викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2021 року не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2021 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І.Талалай