Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8081/20
РІШЕННЯ
19 лютого 2021 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.,
адвокатів Радіонової Т.В., Бакатуро Р.М.
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/8081/20 (провадження № 2/711/2649/20).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що в наслідок знищення автомобіля йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, звертався до відповідача з приводу її відшкодування, однак на контакт він не йшов. Крім того, внаслідок ДТП йому було завдано шкоду здоров`ю та був змушений тривалий час лікуватись.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, оскільки вважають, що відшкодування матеріальної шкоди та шкоди завданої життю та здоров`ю має нести страхова компанія. Стосовно моральної шкоди, то на думку відповідача її розмір є необґрунтований.
Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що 08.07.2020 о 13 год. 50 хв. на 49км +160м автомобільної дороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань відбулась ДТП, за участю автомобіля «Daewoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ..
Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення ОСОБА_2 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.07.2020 був пошкоджений транспортний засіб позивача, що заподіяло останньому матеріальну шкоду.
Відповідно до звіту №А07-77 про оцінку автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 27.07.2020 матеріальний збиток завданий власнику внаслідок ДТП прирівнюється до його ринкової вартості на момент ДТП і складає 265184,00 грн..
Відповідно до звіту № А07-77/1 про оцінку автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП від 27.07.2020 вартість пошкодженого автомобіля складає 41 444,30 грн..
Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО», що визнається сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Як зазначив позивач, 28.10.2020 він отримав від ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 127400,00 грн., що підтверджується випискою із банківського рахунку позивача (а.с.51). Однак, вказана сума є значно нижчою, ніж фактично понесені ним витрати.
Окрім збитків завданих майну, позивач поніс витрати на проведення експертизи автомобіля у сумі 2331,20 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №85 від 29.07.2020 на суму 2000 грн. (а.с. 52), квитанцією від 15.07.2020 на суму 183,60 грн. (а.с. 53), та квитанцією від 15.07.2020 на суму 147,60 грн. (а.с.54), та витрати на евакуацію в сумі 1200 грн., що підтверджується квитанцією та актом виконаних робіт від 08.07.2020 (а.с.57,58).
Також в результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, що підтверджуються копіями медичних документів (а.с.59-66) та поніс витрати на лікування в сумі 2236,40 грн. (а.с.67).
Таким чином судом встановлено, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.07.2020, позивачем було пронесено матеріальні збитки на суму 102107,30 грн..
Відповідач в своїх пояснення зазначив, що визнає понесення позивачем матеріальної шкоди, однак, на його думку, компенсація має здійснюватись за рахунок страхової компанії, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована.
Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі 6-2808цс15, №6-725цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.
Відповідно до ч.5 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
З урахуванням вище викладеного, сума майнової шкоди, яку спричинено внаслідок ДТП та яка залишилась невідшкодованою страховою компанією складає 102107,30 грн, та має бути відшкодована за рахунок відповідача.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись ст.ст. 4-13, 76-89, 258-273 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 22, 23, 141, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволити частково.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти робочих днів.

Головуючий: Н. М. Кондрацька