Справа № 583/2190/21
20 липня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Сидоренка Р.В.,
при секретарі Шаміладзе В.В.,
за участю представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №5 в місті Охтирці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що позбавлена права на користування житловим приміщенням, суд, -
04.06.2021 до суду звернулася позивачка з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрованаОСОБА_3 , яка є донькою попередніх власників вищезазначеної квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але з 29.03.2019 року не проживає, в зв`язку з продажем останніми квартири ОСОБА_6 , в свою чергу в якого вона придбала її відповідно договору купівлі продажу від 27.03.2021 року. Оскільки реєстрація відповідачки перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим звернулася до суду з позовом.
Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, повідомлена через оголошення про виклик до суду на сайті суду про наявність провадження в даній справі, про причину неявки суд не повідомила. Правом подати відзив на позовну заяву не скористалася.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном.
Судом встановлено, що позивачка є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області державної нотаріальної контори Ковальчук В.М. від 27.03.2021 року (а.с. 6).
Згідно довідки Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 30.05.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31.05.2021 зареєстровані 2-і особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).
Згідно з довідки ОСББ «Алмаз 97/2» від 02.06.2021 року, виданої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у належній їй квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає з 29 березня 2019 року, у зв`язку з продажем даної квартири ОСОБА_6 (а.с. 11).
Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення.
Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Відповідачка вселилася у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї попередніх власників квартири і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.
Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц).
Оскільки відповідачка, зареєстрована у спірному приміщенні не як член сім`ї позивачки, понад рік не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивачки та визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до положень ст. 406 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 391, 406 ЦК України, ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 280-284, 289, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко