Справа № 192/26/21
Провадження № 2/192/254/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тітової О.О.,

за участю секретаря - Петльованого Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNR0RX99400800 від 20.11.2006 у розмірі 128223,47 грн., яка складається з 57391,59 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1428,034- - заборгованість по комісії за користування кредитом та 69403,54 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.11.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4308,71 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Станом на 19.11.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 128223,47 грн, яка складається з наступного:

- 0,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 57391,59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1428,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 69403,54 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Ухвалою суду від 26 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

На підтвердження того, що між банком і ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту, позивачем приєднано до матеріалів справи заяву позичальника № DNR0RX99400800 від 20.11.2006.

Як вбачається з заяви позичальника укладеної між ЗАТ КБ «Приват банк» та ОСОБА_1 , відповідач отримав строковий кредит в розмірі 4308 грн. 71 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку непогашеної заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 5 по 10 число кожного місяця, позичальник щомісячно повинен сплачувати по 372 грн. 12 коп. Термін кредитного договору складає 18 місяців, та діє з 20 листопада 2006 року по 20 травня 2008 року включно.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого у нього станом на 19.11.2020 року наявна заборгованість в сумі 128223,47 грн, яка складається з наступного:

- 0,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 57391,59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1428,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 69403,54 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У даній справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

Так, судом встановлено, що 20.11.2006 року сторони уклали договір, за умовами якого відповідач отримав строком на 18 місяців, тобто до 20.05.2008 року включно, кредитні кошти у національній валюті у розмірі 4308,71 грн., які зобов`язався повернути зі сплатою відсотків у розмірі 2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві з 5 по 10 число кожного місяця у сумі 372 грн. 12 коп. (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем судом встановлено, що заборгованість відповідача за кредитом з 03.11.2017 відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12.

Враховуючи, що відповідач повністю погасив наданий кредит, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти, пеню, комісійні за кредитом припинилося.

Вимоги про стягнення коштів на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України позивачем не заявлено.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, та приймаючи до уваги, що заборгованість за тілом кредиту у відповідача відсутня, вимоги про стягнення відсотків, комісійних та пені, нарахованих банком поза строком кредитування та за відсутності заборгованості з тіла кредиту є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-82, 141, 223, ч.2 ст.247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 22.07.2021.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ № 14360570, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1-д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тітова