Дата документу 10.02.2021
Справа № 334/5697/20
Провадження № 2/334/767/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Гребенюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 до суду з позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані її син ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_2 та онук ОСОБА_4 . Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний.

Відповідачка ОСОБА_2 комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні квартири не бере, з моменту розлучення в квартирі не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні.

Реєстрація відповідачки в даній квартирі створюєпозивачці перешкоди в користуванні належним їй майном, а також додаткові матеріальні витрати на оплату комунальних послуг, у зв`язку з чим вона звертається до суду та просить визнати ОСОБА_2 , що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась. Представник позивачки ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріальної довіреності від 09.07.2018р, посвідченої державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори, зареєстрованої за № 1-2292, підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві.

Суд, за згодою представника позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 279, 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідившинадані докази, проаналізувавшиїх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу /5582/05.12.2012, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняк О.С., що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, а також Витягом з Державного реєстру правочинів(а.с.9,10).

У вказаній квартирі зареєстровані син позивачки ОСОБА_5 , його колишня дружина ОСОБА_6 та онук ОСОБА_7 . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний.

З акту про фактичне непроживання осіб від 28.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована, але з 02.10.2018 року за вказаною адресою не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не бере(а.с.13).

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим, власником.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз`яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 здійснювати повною мірою своє право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позов визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням,є обґрунтованимта підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.