Справа № 737/939/20
Проваждення № 2/737/36/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради, до ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Євгеній Петрович, державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В.,

про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 залишив заповіт за яким все своє майно на випадок смерті заповів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в рівних частинах. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 . За життя ОСОБА_7 залишила заповіт за яким все своє майно на випадок смерті в рівних частинах заповіла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які відмовилися від прийняття спадщини. Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла ОСОБА_2 .

До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на які померлі за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину.

Просять суд визнати:

- за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 04 грудня 2020 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 17 грудня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 05 лютого 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 16 березня 2021 року.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

Третя особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є. П. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 50/2010 заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та № 189/2020 заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.10).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 222 від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 (а.с.18 ).

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 15 жовтня 1954 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна.

З наявних у справі доказів судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 було побудовано в 1965 році, тобто під час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались "Кодексом законів про родину, опіку, шлюб та акти громадянського стану УРСР" від 31.05.1926 року з наступними змінами. Статтею 125 вказаного Кодексу передбачалось, що майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належить обом членам подружжя на засадах спільної власності. З 01.01.1970 року по 01.01.2004 рік майнові відносини подружжя регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За життя ОСОБА_5 залишив заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Заповіт складений 29 травня 2008 року, посвідчений секретарем Грабівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Шелупець Л. М., зареєстрований у реєстрі за № 334 (а.с. 28).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи № 50/2010 вбачається, що 19 лютого 2010 року ОСОБА_7 звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою в якій відмовилася від одержання частки в спільному сумісному майні після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 (а.с.120).

26 березня 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявами в яких відмовилися від прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (а.с.121).

26 березня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_5 (а.с.120).

ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, а також на майновий пай, які належали померлому ОСОБА_5 (а.с.137,139,141).

Таким чином, єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину є ОСОБА_1 . Інших осіб, які претендують на спадщину судом не виявлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.11).

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 230 від 19 жовтня 2020 року ОСОБА_7 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

За життя ОСОБА_7 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Заповіт складений 29 травня 2008 року, посвідчений секретарем Грабівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Шелупець Л. М., зареєстрований у реєстрі за № 335 (а.с. 29).

ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.13, 14, 15, 17).

Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

З матеріалів спадкової справи № 189/2020 вбачається, що 13 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявами в яких відмовилися від прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_7 (а.с.79-80).

13 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 (а.с.79).

ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_7 (а.с.90).

Таким чином, єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину була ОСОБА_2 . Інших осіб, які претендують на спадщину судом не виявлено.

Згідно з повідомленням в.о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 13.11.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.26).

Згідно з копією довідки КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації ЧОР № 222 від 27.10.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 27).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою Г-1, веранда а-1, сараї б-1, Б-1, б1-1, літня кухня В-1, гараж Д-1, ґанок а1-1, рік побудови 1965 (а.с. 31-33).

У витягах з погосподарських книг Грабівської сільської ради на 1991-2010 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 (а.с.20-23).

У витягах з погосподарських книг Грабівської сільської ради на 2011-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_7 (а.с.24-25).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час зареєстрованого між ними шлюбу, тобто був об`єктом їхньої спільної сумісної власності, кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного будинку, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_1 , а після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла ОСОБА_2 . Таким чином, кожен з позивачів має право на 1/2 частину вищезазначеного будинку, однак в межах заявленого позову за ОСОБА_1 може бути визнано право власності лише на 1/4 частину житлового будинку, за ОСОБА_2 підлягає визнанню право власності на 1/2 частину житлового будинку, в межах частки, яку вона успадкувала після померлої ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, погріб з шийкою Г-1, веранда а-1, сараї б-1, Б-1, б1-1, літня кухня В-1, гараж Д-1, ґанок а1-1) в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв.м, житловою площею 24,7 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, погріб з шийкою Г-1, веранда а-1, сараї б-1, Б-1, б1-1, літня кухня В-1, гараж Д-1, ґанок а1-1) в порядку спадкування за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко