Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/6886/18
Провадження № 2/644/138/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Глібко О.В., за участю секретаря - Книшенко А.С., представника відповідача- ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» Укрфінстрах», третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 3131,32 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ТДВ «СК «Укрфінстрах» та ТОВ «ДЖОІН АП!» на період з 21 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року був укладений договір страхування, а саме: договір комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання. Застрахованою особою є його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Укладення договору страхування підтверджується сертифікатом застрахованої особи № 1998846 від 17 квітня 2018 року до Генерального договору № МВ 02/16 від 29 червня 2016 року комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання. 25 квітня 2018 року відбувся страховий випадок, в ніч з 25 квітня на 26 квітня 2018 року у м. Дубай у ОСОБА_3 різко підвищилася температура тіла, дитина кричала та плакала, мала місце нудота. Працівниками готелю на його прохання було викликано швидку медичну допомогу, дитину доставлено до лікарні, де лікарями було проведено огляд, взято аналізи, встановлено попередній аналіз «інфекції сечовивідних шляхів без гематурії», виписано медичні ліки, призначено лікування. За проведене лікування ним було сплачено грошові кошти в розмірі 29 Дірхам ОАЕ , що еквівалентно 207 грн. 73 коп. З лікарні вранці 26 квітня дитину він привіз на таксі до готелю, вартість таксі склала 35 дол. США, що становить 919 грн. 49 коп. Про зазначену подію ним по телефону протягом 24 години, як то передбачено умовами договору, було повідомлено страховика про настання страхового випадку. На телефонні зв`язки було витрачено грошові кошти в розмірі 630 грн. Лікування до одужання ОСОБА_3 не призвело. В лікарні йому було повідомлено про необхідність розміщення ОСОБА_3 на стаціонарне лікування, що коштуватиме близько 3000 дол. США. Оскільки вказана сума грошових коштів є занадто великою, з метою економії грошових коштів ним було прийнято рішення про продовження лікування в м. Харкові. По приїзду до м. Харкова було продовжено стаціонарне лікування дитини в Харківській обласній дитячій клінічній лікарні № 1 та дитині встановлено діагноз «гострий пієлонефрит», на стаціонарному лікуванні дитина перебувала з 27 квітня по 02 травня 2018 року, на лікування дитини було витрачено грошові кошти в розмірі 1374,83 грн. До ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» ним направлено заяву з проханням здійснити виплату страхового відшкодування, до заяви долучено ряд документів на підтвердження виникнення страхового випадку та понесених витрат. Згідно отриманої ним інформації від ТДВ «СК «Укрфінстрах» було зазначено, що дія договору страхування не поширюється на країну постійного проживання застрахованої особи, крім того було зазначено про необхідність надання оригіналів документів на підтвердження понесених витрат. На виконання цих вимог ним було направлено на адресу страхової компанії оригінальні примірники документів на підтвердження понесених витрат, але грошове відшкодування до теперішнього часу ним не отримано. Умови договору страхування з боку застрахованої особи виконані в повному обсязі, в той же час відповідачем не проведено виплату страхового відшкодування, чим порушені його права. Крім того, зазначив, що інколи в нього виникає почуття безвихідності, оскільки страхова компанія досить тривалий час не перераховує страхове відшкодування, у зв`язку з чим у нього почав виникати головний біль, безсоння, він став дратівливим, що вкрай негативно відображається на близьких родичах. Перебуваючи в м. Дубай він вирішив зекономити грошові кошти страхової компанії та не залишати дитину на лікуванні, яке коштувало б близько 3000 дол. США, а направитись до м. Харкова та продовжити лікування. Проте страхова компанія жодної копійки не перерахувала для покриття витрат, таким чином спричинивши йому моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що 04.06.2018 року страхова компанія отримала від ОСОБА_2 заяву довільної форми та документи з вимогою відшкодувати витрати в зв`язку з хворобою доньки ОСОБА_3 під час перебування в ОАЄ. 08.06.2018 року страхова компанія надіслала ОСОБА_2 лист з проханням надати документи, передбачені п. 4.1.4.1. Сертифіката.

09.07.2018 року позивачем було надано частину документів, що підтверджують понесення витрат, а саме надання медичної допомоги на суму 29 Дірхам ОАЕ, та подано нову заяву довільної форми з вимогою відшкодувати витрати на мобільний зв`язок в розмірі 50 дол. США та витрати на лікування дитини на території України, що разом становить 3805,59 грн.

27.07.2018 року страхова компанія надіслала позивачу лист, в якому зазначалося про прийняття рішення по виплаті 29 Дірхам ОАЕ , а також було звернуто увагу, що в наданих ним документах відсутні чеки, рахунки, квитанції, виписки, що підтверджують розмір збитків, понесених внаслідок настання страхового випадку, а саме витрати на таксі на суму 35 дол. США та витрати на мобільний зв`язок в розмір 50 дол. США. Обов`язковість надання даних документів передбачена п. 4.1.4.1. Сертифіката. Отже, заявлені ОСОБА_2 витрати в сумі 85 дол. США не підтверджені документально. Крім того, ОСОБА_2 було повідомлено, що витрати понесені на лікування дитини на території України не підлягають відшкодуванню. Витрати на лікування дитини отримані в країні постійного проживання являються виключенням відповідно до умов страхування та не підлягають відшкодуванню.

Крім того зазначила, що виплата страхового відшкодування в сумі 207,73 грн. була проведена в строки, передбачені умовами договору страхування та за реквізитами вказаними в заяві позивача, проте банком було повернуто платіж з зазначенням «рахунок одержувача не існує».

01.08.2018 року на адресу позивача було направлено лист з проханням надати коректні реквізити банку для проведення виплати страхового відшкодування, та 14.09.2018 року позивач направив на адресу ТДВ «СК «Укрфінстрах» заяву, в якій знову зазначив рахунок отримувача який не існує, а також ним надано роздруківки витрат на телефонні дзвінки ПрАТ «Київстар» з якої неможливо визначити з якого номера було проведено дзвінки, а також встановити вартість дзвінків саме до Асистуючої компанії.

27.09.2018 року ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» надіслала лист в якому просили повторно надати коректні реквізити банку для проведення виплати страхового відшкодування.

Таким чином, вважає що відсутні підстави для задоволення позову, так як внаслідок невірно зазначених позивачем реквізитів зарахування коштів виявилося неможливо, позивач жодним чином не підтверджує понесення витрат на таксі, документи надані позивачем не дають можливість визначити з якого саме номеру було проведено дзвінки, а також встановити їх вартість, дія договору страхування не поширюється на країну постійного проживання застрахованої особи, витрати на лікування дитини отримані в країні постійного проживання являються виключенням та не підлягають відшкодуванню. Що стосується відшкодування моральної шкоди, представник позивача зазначив, що позивач не надав суду жодного доказу, що підтверджує понесення моральної шкоди, а страхова компанія діяла відповідно до правил страхування та умов договору страхування.

В подальшому представник відповідача надала письмову заяву, в якій повідомила, що 29.10.2018 року позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування з зазначенням коректних реквізитів для зарахування. У відповідності до п. 7.1 Сертифіката, протягом 15 робочих днів з дня отримання документів, передбачених п. 4.1.4.1 Сертифіката, а саме 02.11.2018 року страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 207,73 грн., що еквівалентні 29 Дірхам ОАЕ .

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій він зазначив, що заявлені ним витрати є цілком обґрунтованими, а твердження відповідача безпідставними. Посилаючись на п. 4.1.2, 4.1.2.2, 4.1.2.5 договору страхування вважає цілком обґрунтованими його вимоги щодо стягнення витрат на лікування, витрат на транспортування та телефонний зв`язок.

Також надав орієнтовний розрахунок судових витрат в сумі 2180 грн. 75 коп., пов`язаних з підготовкою та подання позовної заяви до суду, а також судовим провадженням. Зазначив, що з метою складання позовної заяви ним було витрачено час на підготування позовної заяви: 10 год. на вивчення та аналіз матеріалів справи; 5 год. на аналіз судової практики з аналогічних питань, аналогічних справ; 2 год. на проведення консультацій; 24 год. на складання тексту позовної заяви; 3 год. на технічну підготовку позовної заяви та додатків. Загалом було витрачено 44 год. У зв`язку з чим вважає, що з даною підготовкою йому має бути сплачена компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Крім того, зазначив, що ним понесені витрати на технічне забезпечення, а саме на ксерокопіювання та роздрукування тексту позовної заяви, клопотань та додатків, а також витрати н транспортні послуги, що загалом складає 400 грн. З метою складання відповіді на відзив ним було витрачено час: 5 год на вивчення та аналіз відзиву на позовну заяву та додаткових матеріалів; 2 год. на проведення консультацій; 12 год. на складання тексту відповіді на відзив; 3 год. на технічну підготовку позовної заяви та додатків. Загалом було витрачено 22 год., що становить 493,02 грн. Крім того зазначив, що ним понесені витрати на ксерокопіювання та роздрукування відповіді на відзив, що складає 100 грн. Крім того, вважає, що йому має бути сплачено компенсацію за відрив від звичайних занять пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати, час, витрачений ним на участь в 3 судових засіданнях становить не менше 9 годин, що складає 201,69 грн.

Представник відповідача надала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать дійсним обставин справи. Так, 25.04.2018 року о 23-41 годині до Ассистуючої компанії «Нова ассистанс» звернувся позивач і повідомив, що у його дитини підвищилася температура і вона потребує термінової госпіталізації. Оскільки організувати медичну допомогу протягом 15 хвилин через провайдерів Асистуючої компанії не вдалось, позивачем було прийнято рішення про самостійний виклик швидкої допомоги для дитини. При цьому оператор ассистанса повідомив позивача, що в цьому разі він повинен самостійно з документами, що підтверджують понесені ним витрати, звернутися до страховика за відшкодуванням. Всі подальші рішення, щодо вибору клініки, залишати чи ні дитину на лікуванні в ОАЄ, чи здійснити переліт додому, приймались самостійно позивачем, жодних вказівок з боку ассистанса чи страховика не було. Виплата страхового відшкодування в сумі 207,73 грн. була проведена в строки. Що стосується інших вимог позивача, зазначає, що ним не надано документів, що підтверджують позовні вимоги, а понесення позивачем моральної шкоди не доведено. Крім того, не згоден представник відповідача і з розрахунком судових витрат та вважає, що жодним чином не доведено суму цих витрат, не надано жодного фінансового документа, що підтверджує витрати на технічне забезпечення. Зазначає, що позивачем нараховано досить велика кількість годин, включаючи 6 годин на копіювання документів, що з точки зору здорового глузду є нереальною. Так, позивач виходить з положень закріплених в постанові Кабінету міністрів України № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» беручи в розрахунках заробітну плату у 2018 році. Проте, 28.02.2018 року були внесені зміни у вказану постанову та зафіксовано « за відрив від звичайних занять-стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у зв`язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять».

Позивачем надані письмові пояснення, в яких він вважає відзив, а також заперечення на позовну заяву необґрунтованими та в яких він додатково пояснив, що твердження відповідача, що ним не надано документів на підтвердження позовних вимог не відповідає дійсності та матеріалам справи. Так, до подання позовної заяви ним було направлено ряд вимог та претензій на адресу відповідача, до претензії, поданої в липні 2018 року на вимогу відповідача було долучено оригінальні примірники доказів понесених витрат. Додатково в вересні 2018 року було направлено роздруківку витрат на телефонні дзвінки. При цьому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, підтверджуючи частково понесені витрати на лікування та телефонний зв`язок. Крім того, зазначив, що страховий випадок виник на території ОАЕ, тобто на території дії договору страхування, у зв`язку з чим збитки відшкодовуються незалежно від місця їх понесення. Обмеження щодо відшкодування витрат понесених поза територією дії договору за умов виникнення страхового випадку на території дії договору є нікчемними. А твердження відповідача щодо того, що у нього складається враження, що нібито він намагається збагатитися за рахунок відповідача, спричиняють йому додаткових емоційних хвилювань.

Ухвалою суду від 02.10.2018 року провадження у справі відкрито, справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.04.2021р. відповідача ТДВ «СК «УКРФІНСТРАХ», в зв`язку з ліквідацією, було замінено на правонаступника юридичної особи ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».

Від представника відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник вказував на відсутність підстав задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, позовні вимоги підтримують, однак для пришвидшення розгляду справи вважають за необхідне здійснювати у подальшому її розгляд за їх відсутності.

Представник третьої особи ТОВ «ДЖОІН АП!» в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» Глушкова Г.Є. в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що 29 червня 2016 року між ТДВ «СК «УКРФІНСТРАХ» - страховиком та ТОВ «ДЖОІН АП!» - страхувальником, укладено генеральний договір № МВ-02/16 комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання, предметом якого є страхування майнових інтересів, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані у тому числі із добровільним страхуванням медичних витрат життям, здоров`ям застрахованої особи та медичними витратами застрахованої особи, а також її додатковими витратами, які безпосередньо пов`язані з настанням страхового випадку під час здійснення застрахованою особою подорожі. ( том. 1 а. с. 31-45)

17.04.2018 р. між ОСОБА_2 та ТДВ «Страхова компанія «УКРФІНСТРАХ» (правонаступником якої є ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» було укладено Сертифікат застрахованої особи №1008846 до Генерального договору №МВ 02/16 від 29.06.2016р. комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання (далі Сертифікат). Період дії Договору з 21.04.2018 р. - 26.04.2018 р., застрахована особа - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( том. 1 а. с. 27-30)

Відповідно до умов добровільного страхування медичних витрат під час подорожі - страховим випадком є здійснення спеціалізованою службою страховика (ассистансом)/застрахованою особою, непередбачуваних витрат, пов`язаних із наданням застрахованій особі медичної та медико - транспортної допомоги та послуг у межах та в обсязі програми страхування та лімітів страхування, передбачених договором страхування у зв`язку зі зверненням застрахованої особи під час дії договору до спеціалізованої служби страховика або медичного закладу з приводу гострого захворювання, розладу здоров`я або настання нещасного випадку, смерті застрахованої особи. Отже, відповідно до вказаного сертифікату відшкодуванню підлягають витрати пов`язані із наданням застрахованій особі медичної допомоги в обсязі, передбаченому договором страхування у зв`язку із гострим захворюванням, розладом здоров`я або внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до сертифікату №1008846, компанією, що здійснює організацію послуг медичного обслуговування є «І.М. Нова Ассистанс» С.Р.Л.». Відносини між Ассистансом та відповідачем у справі врегульовані договором від 01 вересня 2014 року №22-1838.

25.04.2018р. о 23 год. 41 хв. до «І.М. Нова Ассистанс» С.Р.Л.»звернувся позивач та повідомив, що у його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підвищилась температура і вона потребує термінової госпіталізації. Оскільки організувати медичну допомогу протягом 15 хвилин через провайдерів Асистуючої компанії не вдалось, позивачем було прийнято рішення про самостійний виклик швидкої допомоги для дитини. При цьому оператор ассистанса повідомив Позивача, що в цьому разі він повинен самостійно з документами, що підтверджують понесені ним витрати, звернутись до Страховика за відшкодуванням.

04.06.2018 р. ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» отримала від ОСОБА_2 заяву довільної форми та документи з вимогою відшкодувати витрати в зв`язку з хворобою доньки ОСОБА_3 під час перебування в ОАЄ.

Відповідно до заяви, під час відпочинку в Дубаї в зв`язку з погіршенням здоров`я у доньки, ОСОБА_2 самостійно звернувся за медичною допомогою вартість якої становила 29 Дірхам ОАЕ. 09.07.2018р. Позивач надіслав іншу заяву до відповідача в якій просив відшкодувати витрати на таксі 35 доларів США, витрати на лікування дитини на території України та витрати на телефонні переговори, а разом відшкодування в розмірі 3805,59 грн.

ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» було надіслано ОСОБА_2 кілька листів від 08.06.2018р. вих. № 3498, від 27.07.2018р. вих. №3700, 27.09.2018р. вих. №4027 з проханням надати документи передбачені п. 4.1.4.1. Сертифіката, а саме: заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за формою, встановленою Страховиком, заяву про страхову виплату за формою, встановленою Страховиком, оригінали довідок медичного закладу закордоном про лікування Застрахованої особи із зазначенням терміну лікування, діагнозу захворювання, оригінали деталізованих рахунків щодо наданих медичних послуг закордоном; оригінали квитанцій про оплату наданих медичних та інших послуг на суму 29 Дірхам ОАЕ ; оригінали документів (чеки, рахунки, квитанції), що підтверджують розмір збитків, понесених внаслідок настання страхового випадку (заявлені витрати на таксі на суму 35 доларів США та витрати на мобільний зв`язок в розмірі 50 доларів США); надати документи від ПрАТ «Київстар», що підтверджують витрати ОСОБА_2 на телефонний зв`язок з Асистуючою компанією, з зазначенням телефонного номеру з якого проводився дзвінок, вартості дзвінків за тарифами оператора (на кожен номер). ( том. 1 а. с. 132-147)

Крім того позивача було повідомлено, що витрати понесені на лікування дитини на території України не підлягають відшкодуванню відповідно п. 5.6 Сертифіката.

09.07.2018 року (вх. №5162) позивачем ОСОБА_2 надано частину документів, що підтверджують понесення витрат, а саме надання медичної допомоги на суму 29 Дірхам ОАЕ.

Згідно п. 7.1. Сертифіката, протягом 15 робочих днів з дня отримання документів передбачених п. 4.1.4.1 Сертифіката, а саме 24.07.2018р. ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 207,73 грн., що еквівалентні 29,00 Дірхам ОАЕ, виплата проведена 25.07.2018р., проте банком було повернуто платіж з зазначенням «рахунок одержувача не існує». ( том. 1 а. с. 132, 133)

01.08.2018р. (вих. №3729), 27.09.2018р. (вих. №4027) відповідачем було відправлено листи з проханням до позивача надати коректні реквізити банку для проведення виплати страхового відшкодування. Лише 29.10.2018р. позивач подав до ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» заяву про виплату страхового відшкодування з зазначенням коректних банківських реквізитів. 02.11.2018р. ТДВ «Страхова компанія «Укрфінстрах» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та виплата проведена в строки передбачені умовами договору страхування (п.7.2 Сертифіката) 05.11.2018 р. ( том. 1 а. с. 136, 173, 174)

Згідно із пунктом 4.1.2.1 сертифікату відшкодуванню підлягають витрати на лікування - витрати, що викликані при наданні медичної допомоги застрахованій особі, і включають у себе надання: невідкладеної стаціонарної допомоги у медичних закладах; невідкладеної амбулаторної допомоги у медичному закладі або дипломованим лікарем; первинна консультація та діагностика, які надаються застрахованій особі зі скаргами Ассистансу за телефонами, вказаними у сертифікаті застрахованої особи.

Відповідно до пунктів 4.1.2.2 й 4.1.2.3 сертифікату відшкодуванню підлягають витрати на транспортування застрахованої особи: до найближчого медичного закладу чи лікаря машиною швидкої допомоги або іншим транспортним засобом, а також після проведення консультації та/або обстеження до місця тимчасового проживання застрахованої особи під час подорожі у країні перебування (готелю або іншого місця) в розмірі, що не перевищує 50 євро за транспортування у обидві сторони; до конкретного пункту (медичного закладу найближчого до міжнародного аеропорту або найближчого до пункту перетину кордону, тощо) країни постійного проживання, якщо необхідність транспортування виникла у результаті нещасного випадку або раптового захворювання, щодо якого діє страховий захист, та є необхідним з медичних показань при наявності медичного висновку (у тому числі медична репатріація), на суму, що не перевищує 1 500 євро; на проїзд особи, яка супроводжує застраховану особу з країни перебування до країни її постійного проживання, якщо застрахована особа через свій фізичний стан не може самостійно повернутися в країну постійного проживання і це підтверджено медичним висновком.

Згідно із пунктом 4.1.2.5 витрати на телефонний зв`язок включають витрати на послуги з надання телефонного зв`язку застрахованої особи, або особи, що представляє її інтереси з асистуючою компанією та/або страховиком з приводу повідомлення про страховий випадок та з метою передачі термінових повідомлень, пов`язаних зі страховим випадком.

Пунктом 4.1.4.1 сертифікату визначено перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір витрат. Такими документами зокрема є: заява про настання події, що має ознаки страхового випадку, за формою, встановленою страховиком; заява про страхову виплату; копія вітчизняного паспорту (свідоцтва про народження) застрахованої особи; копія довідки про присвоєння ІПН ; копія закордонного паспорту; сертифікат застрахованої особи; оригінали проїзних документів; оригінали довідок медичного закладу про амбулаторне чи стаціонарне лікування, оригінали деталізованих рахунків про надання медичних послуг; оригінали квитанцій про оплату наданих медичних та інших послуг; оригінали рецептів із назвами ліків, завірені відповідним лікарем, оригінали документів, що підтверджують розмір збитків понесених внаслідок настання страхового випадку; оригінали документів Ассистанту щодо витрат пов`язаних із страховим випадком.

Позивачем жодного з зазначених документів надано не було, при цьому, як свідчить тривала переписка між ОСОБА_2 та страховою компанією, копії якої перебувають в матеріалах цивільної справи, позивачу неодноразово пропонувалося надати документи, які б підтверджували понесення ним витрат на таксі в сумі 35 дол. США, тобто чеки, квитанції або інші документи, які б підтверджували оплату витрат. Так само ОСОБА_2 не надано документу від оператора мобільного зв`язку із зазначенням номеру, з якого проводився дзвінок та його вартість.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини другої статті 3 зазначеного Закону, страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування.

За правилами статті 979 ЦК України та частини першої статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта.

Положеннями частини першої статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування; якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 26 Закону України «Про страхування»).

Загальні умови виконання зобов`язання визначені у статті 526 ЦК України, відповідно до яких належним виконанням зобов`язання є таке, що здійснене відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 не доведеними з наступних підстав.

Так, відповідачем на підтвердження виплати страхового відшкодування в сумі 207,73 грн., що еквівалентні 29,00 Дірхам ОАЕ, надано страховий акт № 07/18-4578 МВ від 02.11.2018р. та платіжне доручення № 2840 від 05.11.2018р. Документів, які підтверджували неотримання даних коштів позивачем не надано, повернення грошових коштів банком не здійснювалося. Позивач же в свою чергу дані обставини ніяким чином не спростував, доказів не отримання або повернення грошей ним не надано.

Щодо нарахування пені відповідно до п.11.9. Сертифіката, то дана санкція застосовується за несвоєчасне здійснення страхової виплати, а відповідач в розмірі і в строки передбачені Договором страхування провів страхову виплату.

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на таксі в розмірі 35 доларів США, позивачем на підставу цих вимог, додав до позовної заяви роздруківки з сайтів лікарні та готелю, щодо їх місцезнаходження, а також з сайту гугл карти та визначено відстань між готелем та лікарнею, але фінансових документів, як то передбачено п. 4.1.4.1 Сертифікату (чеків, квитанцій), що підтверджують розмір збитків, надано не було.

Так само, позивачем не надано документи від ПрАТ «Київстар», з зазначенням телефонного номеру з якого проводився дзвінок, вартості дзвінків за тарифами оператора (на кожен номер, або за хвилину в роумінгу), що унеможливлює встановити понесені витрати на телефонні переговори з Асистуючою компанією.

Оскільки позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували розмір понесених витрат на транспортування та телефонні переговори, суд вважає понесення даних витрат не доведеним. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного суду від 04.11.2019р. по справі № 361/1462/17.

Щодо вимог позивача на відшкодування витрат на лікування дитини на території України, відповідно п. 5.6 Сертифіката дія Договору страхування не поширюється на країну постійного проживання Застрахованої особи. ( Том. 1 а. с. 31-45) Тобто, витрати на лікування дитини отримані в країні постійного проживання (Україна) являються виключенням. Також, період страхування обмежений часом перебування за кордоном, а саме з 21.04.2018р. по 26.04.2018р.

При цьому суд вважає безпідставними твердження позивача, щодо прийнятого ним рішення отримувати лікування дитини на території України з метою економії грошей страхової компанії.

На підставі встановлених судовим розглядом обставин, суд дійшов висновків, що Страхова компанія повністю виконала всі свої зобов`язання перед позивачем у частині виплати страхового відшкодування в сумі 207,73 грн., що еквівалентні 29 Дірхам ОАЕ, що стосується виплати інших витрат, позивачем не надано належних доказів їх понесення.

При цьому слід зазначити, що позивач ОСОБА_2 самостійно прийняв рішення щодо подальшого лікування дитини на території України.

Згідно із вимогами статей 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, під час розгляду даної справи по суті позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували розмір понесених витрат під час подорожі.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем в розмірі 20 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, оскільки під час судового розгляду не встановлено факту порушення відповідачем умов договору страхування, не можуть бути задоволені і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, апозивач в свою чергу не надав суду жодного доказу, які б підтверджували зворотне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню судові витрати позивача в заявленому ним розмірі 2180 грн. 75 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 ст. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 239, 901 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду .

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2021 року.

Суддя: О. В. Глібко