КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/7533/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Пізняхівським Федором Миколайовичем , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ларіонової Н.М.

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Міністерство юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації права власності,-

встановила:

В червні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, та просить ухвалити рішення, яким:

1) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40270290 від 23 березня 2018 року, прийняте державним реєстратором Осиповичем І.В., Київська філія комунального підприємства "Новозаводське" Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, м.Київ та скасувати запис про право власності за номером: 25384840.

2) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40517370 від 05 квітня 2018 року, видавник: Василенко О.А. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис про право власності за номером: 25616658.

3) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:

40529320 від 06 квітня 2018 року, видавник: Василенко О.А. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та скасувати запис про право власності за номером: 25627408.

4) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 50447200 від 24 грудня 2019 року 13:50:59, номер запису про право власності: 34850472, приватний нотаріус Хара Н.С., Київський міський нотаріальний округ, м.Київ та скасувати запис про право власності за номером: 34850472.

5) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 54556843 від 13 жовтня 2020 року 12:23:23, номер запису про право власності: 38641127, приватний нотаріус Буглак О.Г., Київський міський нотаріальний округ, м.Київ та скасувати запис про право власності за номером: 38641127.

При подачі позову вимоги мотивовано позивачем тим, що він, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (помер після подання позову), ОСОБА_8 (помер до подання позову) є співвласниками будинку АДРЕСА_1 . Кожному з них належала певна частка, яка не була виділена в натурі та відносно чого розглядається спір у суді.

Вказує, що ОСОБА_8 незаконно здійснив поділ будинку на два окремих "А" та "Б". Будинок "А" залишився у власності ОСОБА_8 (у зв`язку із чим заявлено вимогу №1), а 1/2 будинку "Б" продана ОСОБА_1 , інша 1/2 подарована йому ж (у зв`язку із чим заявлено вимоги №2 та №3).

В подальшому Будинок "А" був успадкований ОСОБА_4 (у зв`язку із чим заявлено вимогу №4). В жовтні 2020 року 2/3 частини цього будинку він подарував ОСОБА_5 (у зв`язку із чим заявлено вимогу №5).

В квітні 2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом, реєстраційний номер: 000; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом, реєстраційний номер: 000.

Необхідність у забезпеченні позову обґрунтовує тим, впродовж розгляду справи нерухоме майно, з приводу якого розглядається спір, зазнало змін у власниках і таке може відбутись в подальшому, що ускладнить захист порушених прав.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року заяву задоволено, вирішено:

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом, реєстраційний номер: 000.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом, реєстраційний номер: 000.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Пізняхівським Ф.М. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на підстави позову, викладає обґрунтування щодо незгоди з ним. Зокрема, вказує, що судом у 1965 році було вирішено питання щодо порядку користування будинком, а тому дії, які позивач уважає незаконними, вчинені на правовій підставі. Також вказує, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним.

Зазначає, що заходи забезпечення позову обмежують здійснення права власності, при цьому такими фактично вирішено спір по суті.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Желізняк К.О. заперечував проти апеляційної скарги.

Представник Міністерства юстиції України просив прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Пізняхівського Ф.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із станом здоров`я.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, як з`явились, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

З матеріалів справи убачається, що предметом спору визначено оспорювання дій, підставами для яких, на твердження позивача стали неправомірні дії співвласника, а також подальші дії, унаслідок яких майно зазнавало змін у власниках.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник виклав обґрунтування суті спору та ризиків, які можуть настати у разі невжиття заходів забезпечення позову. Вирішення питання підставності позовних вимог та їх законності здійснюється судом, в провадженні якого перебуває відповідний спір. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не установлює прав та обов`язків сторін, а лише на підставі викладених обставин і наявних доказів, переконавшись, що поза розумним сумнівом дійсно є підстави уважати про спір, застосовує заходи забезпечення позову.

Зазначені особливості при поданні заяви та її розгляду судом дотримані.

Метою забезпечення позову визначено збереження існуючого правового становища та недопущення розширення кола осіб чи правовідносин, що значною мірою можуть вплинути на захист порушеного права у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову містить виклад детального обґрунтування та необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії повністю кореспондується викладеними підставами позову і відповідає тим діям, які власник може вчинити. Тобто, такий спосіб забезпечення позову здатний забезпечити захист інтересів позивача у випадку задоволення позову і присікти дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Доводи про те, що заходами забезпечення позову фактично вирішено спір по суті є надуманими. Щодо жодної реєстраційної дії судом не прийнято судового рішення та правовий зв`язок майна із теперішніми власниками збережений.

Забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов`язаних із реєстрацією прав на спірне майно є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі. Такі заходи не позбавляють власника користуватися цим майном, натомість вони спрямовані на зменшення ризику відчуження спірного майна іншим особам, а також нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть плинути на цілісність і схоронність такого майна.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову заходи забезпечення позову адресовані для виконання суб`єктами державної реєстрації, тоді як вказівка на заборону їм вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом не кореспондується із їхніми повноваженнями, оскільки право розпорядження притаманно лише власнику.

З огляду на викладене, суд уважає за необхідне виключити з резолютивної частини ухвали фразу "із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом"

В іншій частині оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону та підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не убачається.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Пізняхівським Федором Миколайовичем , задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року змінити, виключивши з другого абзацу резолютивної частини фразу "із забороною вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаним об`єктом".

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 липня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова