справа № 824/170/20
провадження № 22-вк/824/69/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
з участю секретаря: Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», поданою представником - Гнатюком І.О., про визнання і наданні дозволу на виконання рішення Арбітражного суду AdHoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», поданою представником - Гнатюком І.О., про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків.

05 липня 2021 року до суду надійшло клопотання Республіки Молдова про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Клопотання обґрунтоване тим, що в минулому суди України вже визнавали імунітет Республіки Молдова у справах ініційованих попередніми стягувачами, правонаступником яких є ТОВ «Науково-виробнича фірма «Стілекс», про визнання та виконання Арбітражного Рішення від 25 жовтня 2013 року. Отже, боржник зазначає, що Республіка Молдова користується імунітетом у справах про визнання та виконання арбітражних рішень, що вже було встановлено судовими рішеннями. З того часу нічого не змінилося, Республіка Молдова не відмовлялась від імунітету, а тому, доводи стягувача, що укладення міжнародних угод про захист іноземних інвестицій є відмовою від імунітету є помилковими.

В судовому засіданні представник Республіки Молдова просив задовольнити клопотання.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс» в судовому засіданні просив відмовити у задоволені клопотання.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 30.10.2019 року ТОВ «Науково-виробнича фірма «Стілекс» стало переможцем відкритих торгів з продажу майна банкрута ТОВ «Комстрой», а саме права вимоги до Республіки Молдова за дебіторською заборгованістю.

01.11.2019 року між ТОВ «Науково-виробнича фірма «Стілекс» та ТОВ «Комстрой», що було правонаступником ТОВ «Енергоальянс», укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) вказаних вище прав вимоги за дебіторською заборгованістю.

А відтак, ТОВ «Науково-виробнича фірма «Стілекс» є правонаступником ТОВ «Комстрой», прав вимоги за дебіторською заборгованістю до Республіки Молдова, що підтверджується матеріалами справи.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Енергоальянс» неодноразово зверталося із клопотаннями про визнання та виконання Арбітражного рішення від 25 жовтня 2013 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року залишено без розгляду клопотання ТОВ «Енергоальянс» про надання дозволу на примусове виконання рішення від 25 жовтня 2013 року Арбітражу Ad Hoc про стягнення з Держави Республіка Молдова суми боргу та видачу виконавчого листа (т.8, а.с. 24).

Ухвалою від 10 грудня 2014 року Апеляційний суд м. Києва змінив резолютивну частину ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року., повернувши клопотання заявнику, замість залишення клопотання без розгляду (т.8, а.с.25-26).

Суд апеляційної інстанції вважав, що справа не підсудна цьому суду, оскільки стягувач не довів знаходження майна Республіки Молдова на території України, а також не надав суду згоду компетентного органу Республіки Молдова на розгляд клопотання судом України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 січня 2015 року, касаційний суд за касаційною скаргою ТОВ «Комстрой», залишив без змін рішення судів нижчих інстанцій, погодившись з їхніми доводами (т.8, а.с. 27-28).

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року залишено без розгляду та повернуто клопотання ТОВ «Енергоальянс» про надання дозволу на примусове виконання рішення від 25 жовтня 2013 року Арбітражу Ad Hocпро стягнення з Держави Республіка Молдова суми боргу та видачу виконавчого листа (т.8, а.с. 29).

Ухвалою від 04 листопада 2014 року Апеляційний суд м. Києва змінив резолютивну частину ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року., повернувши клопотання заявнику, замість залишення клопотання без розгляду (т.8, а.с.30-31).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08 квітня 2015 року залишив без змін ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року (т.8, а.с. 32-33).

Вказаними судовими рішеннями неодноразово зверталася увага на те, що відповідно до ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

При цьому, судовими рішеннями було встановлено, що подаючи клопотання про визнання та допуск до виконання на території України арбітражного рішення про стягнення з держави Республіка Молдова грошових коштів, стягувач ТОВ «Енергоальянс», а в подальшому його правонаступник ТОВ «Комстрой», не надали згоду компетентного органу зазначеної держави на розгляд даного клопотання судом України.

Закон України «Про міжнародне приватне право» закріплює принцип абсолютного судового імунітету (недоторканність, звільнення від чого-небудь) іноземної держави. Судовий імунітет держави включає: судовий імунітет у вузькому значенні слова - саму непідсудність однієї держави судові іншої держави, а також імунітет від забезпечення позову. Теорія абсолютного імунітету держави базується на принципі сучасного міжнародного публічного права суверенній рівності держав. Як суб`єкт міжнародного приватного права, держава не втрачає властивості суверена, а продовжує діяти як владна особа, що користується абсолютним імунітетом. Правило судового імунітету не поширюється на можливість пред`явлення позову до держави у національний суд цієї держави.

На підставі принципу національного режиму і судового імунітету іноземної держави іноземці, як і громадяни України, можуть пред`явити позов до іноземної держави, просити про забезпечення позову і звернення стягнення на майно іноземної держави, яке знаходиться в Україні, лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України або законом України. Питання про те, який орган іноземної держави компетентний дати таку згоду, вирішується законодавством даної іноземної держави. Іншими словами, іноземна держава не може бути залучена до суду як відповідач або третя особа без згоди на це компетентних органів відповідної держави. Таким чином, судовий імунітет іноземної держави означає непідсудність її суду іншої держави. Він ґрунтується на суверенній рівності держав, в силу принципу «рівний над рівними не має юрисдикції, влади» «par in parem non habet imperium».

Таким чином, бути учасником справи в судах іншої держави кожна суверенна держава може тільки зі згоди, висловленої через уповноважених на це осіб.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 914/3360/2012.

Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин вважається встановленим факт, що стягувач не надав згоду компетентного органу Республіка Молдова на розгляд заяви (клопотання) про визнання і наданні дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків. До вказаного висновку неодноразово приходили суди апеляційних інстанції у своїх рішеннях, які залишені без змін після їх перегляду у касаційному порядку.

Згідно ч.2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Оскільки ТОВ «Науково-виробнича фірма «Стілекс», є правонаступником ТОВ «Комстрой», що було правонаступником ТОВ «Енергоальянс» щодо прав вимоги за заборгованістю до Республіки Молдова, а відтак, судові рішення та встановлені ними обставини, прийняті за участю попередніх стягувачів є обов`язковими для заявника, як їх правонаступника у даних відносинах.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Науково-виробнича фірма «Стілекс» до заяви про визнання і наданні дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hocвід 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків не надано згоди компетентного органу Республіки Молдова на розгляд даної заяви судом України. В свою чергу, боржником, заперечувалося надання такої згоди.

Доводи заявника про те, що будучи учасником ДЕХ, включаючи до ДЕХ арбітражну угоду (застереження), та передбачаючи в ній остаточність, обов`язковість, ефективне виконання винесеного Арбітражного рішення, Боржник - Республіка Молдова ipso factoнадала згоду на відмову від видів імунітету держави, передбачених статтею 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» та міжнародними конвенціями, тому боржник не має судового імунітету у даній справі та не існує жодних заборон чи обмежень, які би унеможливлювали судовий розгляд на території України цієї справи, оцінюються судом критично, оскільки в цій частині суд погоджується із запереченнями боржника, мотиви якого викладені у клопотанні про закриття провадження у справі (пунки 31-104; т.8 а.с. 8-21).

Крім того, суд вважає посилання стягувача на можливість застосування практики Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 796/165/2018, при розгляді даної справи необґрунтованими, так як зазначені висновки стосуються інших обставин встановлених судом щодо правовідносин, які виникли між сторонами у тій справі та відрізняються підставами виникнення цих правовідносин, а отже, не можуть бути застосовані у даному випадку.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, оскільки в даному випадку відсутня згода компетентного органу Республіка Молдова на розгляд заяви щодо визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 25 жовтня 2013 року судом України, що є обов`язковою умовою розгляду справи з іноземним елементом та неодноразово встановлювалося судами України, тому клопотання про закриття провадження у справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 255, 259, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Республіки Молдова про закриття провадження - задовольнити.

Провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Стілекс», поданою представником - Гнатюком І.О., про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного суду Ad Hocвід 25 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоальянс» до Республіки Молдова про компенсацію збитків - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Р.В. Березовенко