Провадження № 2-о/185/129/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Донецьк. В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 11 вересня 2020 року Калінінським відділом РАЦС ДМУЮ МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 . Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01 грудня 2021 року відмовлено заявнику в державній реєстрації ОСОБА_2 , оскільки пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав заяву.

Представник заінтересованої особи Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер про що видана довідка про причину смерті (до форми № 106/у № 169) від 10.09.2020 року та 11.09.2020 року Калінінським відділом РАЦС ДМУЮ МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 (а.с.9.10).

01 грудня 2021 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено заявнику в державній реєстрації ОСОБА_2 , оскільки пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту НОМЕР_2 , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 08 травня 1998 року. Померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець м. Донецька, громадянин України, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту НОМЕР_3 , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 08 травня 1998 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово непідконтрольній Україні території у м.Донецьк. Після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 , видане Калінінським відділом РАЦС Донецького МУЮ МЮ ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для державної реєстрації смерті на території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті ОСОБА_2 , для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, що був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Донецьк, Україна.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:В. О. Головін