Справа № 136/1721/20
провадження № 2/136/443/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, звернувся до суду з вищевказаним позовом проти ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (далі ПРАТ "УПСК", відповідач), з вимогою:

- стягнути з ПРАТ "УПСК" на користь ОСОБА_1 50 076,00 грн. (п`ятдесят тисяч сімдесят шість гривень 00 копійок) страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи; 150 228,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч двісті двадцять вісім гривень 00 копійок) страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

23.10.2019 близько 10 год. 00 хв. по вул. Миру в с. Вахнівка, Вінницької обл. відбулась дорожньо-транспортна пригода, де водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ІVECO MAGIRUS 440 ET», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП, ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень померла. Позивач являється чоловіком загиблої ОСОБА_3 , а тому у зв`язку з її смертю позивачу спричинена значна та непоправна шкода. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО 3911297, який діяв на момент настання ДТП станом на 23.10.2019. За фактом настання даної ДТП 23.10.2019 було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 з кваліфікацією по ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. 29.07.2020 старшим слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП у Вінницькій області було повідомлено про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на сьогодні, у кримінальному провадженні проводяться судові засідання за обвинуваченням ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000441 Липовецьким районним судом Вінницької області (справа № 136/1334/20 від 11.09.2020). В ході проведення розслідування страхового випадку відповідачем не здобуто, і відповідно не надано позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що позивачу спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за статтею 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода, і жодних підстав для перекваліфікації немає. Позивач вважає, що має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.11.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалами суду від 10.12.2020 та 18.02.2021 за клопотаннями представника позивача витребувано докази по справі.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, через свого представника, подав відзив на позов, у якому заперечується проти задоволення позову в повному обсязі. Однак, такий відзив подано з пропущенням строків визначених судом згідно ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У силу приписів ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що представник відповідача не навів поважних причин пропуску процесуального строку для подачі свого відзиву, а також на те, що інша сторона процесу в такому випадку позбавлена можливості ознайомитися з ним протягом визначеного строку, а тому суд вважає за необхідне відзив на позовну заяву залишити без розгляду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступне.

23.10.2019 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23.10.2019 за участю транспортного засобу «Iveco Magirus 440 ЕТ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , та пішохода ОСОБА_3 , внаслідок якої остання від отриманих тілесних ушкоджень загинула, було відкрито кримінальне провадження № 0000441. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО 3911297, який діяв на момент настання ДТП станом на 23.10.2019. В ході проведення розслідування страхового випадку відповідачем не здобуто, і відповідно не надано позивачу жодних доказів, які б підтверджували той факт, що позивачу спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за статтею 286 КК України, як дорожньо-транспортна пригода, і жодних підстав для перекваліфікації немає. Позивач вважає, що має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача.

Згідно інформації, що надійшла на виконання ухвали суду від 10.12.2020 від Головного управління ДПС у Вінницькій області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 1 кварталу 2018 по 4 квартал 2019 отримувала доходи (а.с. 69).

Крім того, на виконання ухвали суду від 18.02.2021 надійшли відомості про застраховану особу ОСОБА_3 , з якої слідує, що за звітний 2000 рік вона отримала від Селянського (фермерського) господарства "Нива" 180 грн. Також, Турбівською селищною радою надано акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 та характеристику на його померлу дружину ОСОБА_3 .

Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як визначено в ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - це страхові правовідносини, де об`єктом страхування виступає цивільно-правова відповідальність перед третіми (фізичними і юридичними) особами, яким може бути спричинений збиток внаслідок ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Цивільна відповідальність носить майновий характер: особа, яка заподіяла шкоду, зобов`язана повністю відшкодувати збитки потерпілому, тобто третій особі. Підписанням договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів даний обов`язок перекладається на страховика.

Однак чинне законодавство, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, нерозривно пов`язує момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхового відшкодування із настанням страхового випадку.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житію, здоров`ю, майну третьої особи.

У cт. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розкрито зміст поняття «страховий випадок». Це дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 5 cт. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобов`язує саме ОСОБА_2 , як особу, яка на момент ДТП володіла джерелом підвищеної небезпеки, довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої.

Однак позивачем залишено поза увагою ту обставину, що наразі триває кримінальне провадження, під час якого ОСОБА_2 може скористатися своїм процесуальним правом та довести, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили.

Ураховуючи, що кримінальне провадження (справа № 136/1334/20) ще не закінчилося та, відповідно, ще не з`ясовано обставин вчинення ДТП; не здійснено оцінки технічних можливостей уникнення ДТП, позов до ПрАТ «УПСК», як до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення вищезазначеної ДТП, є передчасним.

Право страховика призупинити строк для виплати страхового відшкодування надано п. 36.2 cт. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішення у такій справі законної сили).

Порядок, розмір та умови відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, встановлюється п. 27.2 ст. 27, ч. 35.1. та п. «е» ч. 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1200 ЦК України.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. «е» ч. 35.2. ст. 35 Закону України «Про обоє язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розмір пенсій, надані утриманцям внаслідок смерті годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника».

З метою доведення розміру страхового відшкодування до мінімальних соціально-економічним стандартів. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і встановлює, що загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі. В іншому випадку, коли відсутні належні та допустимі докази легального заробітку померлої особи, положення про мінімальний розмір страхового відшкодування, не підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-ІУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, звернення з цивільним позовом до ПрАТ «УПСК» є передчасним, оскільки ПрАТ «УПСК» не вчинило жодних дій, що свідчили б про порушення установленого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування рішення про здійснення страхового відшкодування Страховиком буде прийнято з врахуванням положення абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку із тим, що ДТП, внаслідок якої позивачу заподіяна шкода, пов`язана із смертю дружини, розглядається у кримінальному провадженні (справа №136/1334/20), наявні підстави для призупинення строку для виплати страхового відшкодування до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у такій справі законної сили.

Суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 7680, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_3 ) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (місцезнаходження: вул. Кирилівська, буд. 40, м.Київ, Київська обл., 04080; ЄДРПОУ-20602681) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко