Справа № 446/189/21
УХВАЛА

04.03.2021 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

представника позивачів ОСОБА_1 ;

представника відповідача Квасніцький О.В.;

третіх осіб ОСОБА_2 ;

ОСОБА_3 ;

ОСОБА_4 ;

ОСОБА_5 ;

ОСОБА_6 ;

ОСОБА_7 ;

ОСОБА_8 ;

ОСОБА_9 ;

ОСОБА_10 ;

ОСОБА_11 ;

ОСОБА_12 ;

ОСОБА_13 ;

ОСОБА_14 ;

ОСОБА_15 ;

ОСОБА_16 ;

ОСОБА_17 ;

при розгляді у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільної справи за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 до Колективного сільськогосподарського підприємства «СВСГ «Кам`янка», Дернівської сільської рада Кам`янка-Бузького району Львівської області та Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_8 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_9 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_10 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_45 , ОСОБА_16 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_17 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили клопотання про залишення позовної заяви без руху, які обґрунтовані наступним.

Так, треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звертають увагу суду на те, що позивачами не вірно сплачено судовий збір при подачі позовної заяви. Так, ОСОБА_5 вважає, що позивачі кожен самостійно повинні сплатити за вісім вимог немайнового характеру, що складає 29 056,00 грн.

Третя особа ОСОБА_2 також вважає, що позивачі повинні були сплатити судовий збір у сумі 29 056,00 грн. Крім того вважає, що позивачами в порушення ч. 3 ст. 175 ЦПК України не вказано всіх ідентифікуючих та контактних даних відповідача СВСГ «Кам`янка», що не дає можливості зрозуміти яка саме юридична особа є відповідачем та яке її місцезнаходження. Окрім того, позивачами не зазначено в кого наявні оригінали документів, копії яких додані до матеріалів справи.

Також, в підготовчому судовому засіданні представник позивачів адвокат Черниш І.І. заявила про збільшення позовних вимог, зокрема просила визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 22.12.2020 №20 в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок ОСОБА_22 та ОСОБА_5 . Одночасно просила залучити таких осіб до участі у справі як співвідповідачів.

Заява обґрунтована тим, що рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 22.12.2020 №20 є наслідком прийняття протиправних рішень, які оскаржують позивачі та якими свавільно скасовано правову підставу володіння земельною ділянкою позивачами. Тому з посиланням на ст. 49 ЦПК України, оскільки розгляд справи по суті ще не розпочато, вважає за необхідне скористатися своїм правом на збільшення позовних вимог та одночасно залучити співвідповідачів у справі.

Суд у підготовчому засіданні, заслухавши думки учасників процесу, вважав за необхідне розглянути дані питання спільно, оскільки питання кількості позовних вимог та сплати за них судового збору пов`язані між собою і від правильності сплати судового збору залежить можливість прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Так, вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог та залучення співвідповідачів суд виходив з такого.

У статті 49 ЦПК України вказано, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про збільшення позовних вимог подана на підготовчому засіданні, а зміст її вимог є пов`язаний із первинно заявленими позовними вимогами, то суд дійшов висновку про необхідність прийняття такої заяви до розгляду.

Також, у ч. 1 ст. 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

З огляду на те, що виключно позивачу надано право визначатися хто має відповідати за його позовними вимогами, і таке клопотання подано на стадії підготовчого засідання, то до участі у справі необхідно залучити в якості співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_22 як осіб, право власності на земельні ділянки яких оскаржує позивач.

Визначаючи правильність сплати судового збору та клопотання третіх осіб про залишення позовної заяви без руху, суд виходив з наступних мотивів та положень закону.

Так, спірним питанням у даній справі є кількість заявлених позовних вимог позивачами. Зокрема представник позивача вважає, що кількість таких вимог складає дві первинно заявлені та одну у заяві про збільшення позовних вимог. А треті особи вважають, що первинно таких позовних вимог заявлено вісім та одна у заяві про збільшення позовних вимог.

Також, представник відповідача погоджуючись з думкою третіх осіб вказав, що у заяві про збільшення позовних вимог зазначено фактично дві вимоги немайнового характеру, а тому вважав, що загалом їх є десять.

Вирішуючи питання кількості заявлених позивачами позовних вимог, суд виходив з характеру спірних правовідносин, фактичних вимог, які заявлені позивачами та способу захисту який просять позивачі у позовній заяві.

Так вимога про визнання незаконним та скасування рішення зборів співвласників майнових паїв колишнього СВСГ «Кам`янка» від 11.02.2017 оформленого протоколом №7 є однією позовною вимогою немайнового характеру, що не оспорюється учасниками процесу.

Вимога про часткове визнання протиправним та скасування рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 22.12.2020 №20, що заявлена у заяві про збільшення позовних вимог є також однією позовною вимогою немайнового характеру. А думка представника відповідача, що така вимога містить дві немайнові вимоги є помилковою, оскільки позивачі просять скасувати одне рішення органу місцевого самоврядування у відповідній частині.

Вимога про скасування рішень Дернівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області №931 від 21.07.2020, №997 від 09.10.2020, №998 від 09.10.2020, №999 від 09.10.2020, №1019 від 22.10.2020, №1020 від 22.10.2020, №1021 від 22.10.2020 суд вважає також однією вимогою немайнового характеру з огляду на таке.

Як видно з обставин справи, підставою позовних вимог позивачів є дії, за наслідками яких порушено їхні права на сад, що розміщений на земельних ділянках, дозвіл на виготовлення землеустрою щодо якої видано на підставі вищевказаних рішень органу місцевого самоврядування.

Тобто, метою даного позову є захист права на один об`єкт, право на яке (на думку позивачів), порушено кількома рішеннями органу місцевого самоврядування. Відтак, суд вважає, що значення має не формальна кількість актів, якими порушено право, а власне саме право, за захистом якого звертається позивач до суду.

У оскаржуваних рішеннях Дернівської сільської ради надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які у своїй сукупності складають одну земельну ділянку, під якою розміщено сад, право на який заявляють позивачі. Це доводиться схемами розташування земельної ділянки (том 1, а.с. 260-261), а також переліком земельних ділянок за межами с. Сапіжанка в урочищі «Сад» (том 1, а.с. 262-264).

На переконання суду, визначальним є саме факт можливого порушення прав позивачів прийняттям рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а не кількість рішень, якими оформлено таке можливе порушення.

Європейський суд з прав людини вказує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тому, при таких обставинах справи, суд вважає доводи третіх осіб та представника відповідача щодо необхідності обрахунку кількості немайнових вимог виходячи з формальної кількості актів, якими оформлено надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок такими, що мають на меті ускладнити доступ позивачів що правосуддя, а тому суд не приймає їх до уваги.

Отже, суд погоджується з доводами представника позивача, що ними заявлено три вимоги немайнового характеру, а тому виходячи з такої кількості вимог немайнового характеру необхідно обраховувати сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» передбачено, що позовна вимога немайнового характеру, яка подана фізичною особою обкладається судовим збором на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн. станом на 01.01.2021.

Також у статті 7 цього закону визначено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Виходячи з таких фактичних обставин справи та визначених чинним законодавством України правил сплати судового збору, суд вважає, що позивачам необхідно сплатити судовий збір загальною сумою 10 896, 00 грн. (908 * 3 * 4 = 10 896).

З поданих суд платіжних доручень видно, що позивачі сплатили судовий збір у відповідному розмірі, зокрема квитанцією про сплату №82744 від 27.10.2021 у сумі 908,00 грн. (том 1, а.с. 8) та платіжним дорученням №631 від 22.02.2021 у сумі 9988,00 грн. (том 1, а.с. 257), що складає 10 896, 00 грн.

Відтак, станом на момент винесення даної ухвали у суду відсутні підстави для висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху через неповноту сплати судового збору.

Що стосується інших доводів третьої особи ОСОБА_2 , а саме того, що у позовній заяві позивачами не вказано всіх ідентифікуючих та контактних даних відповідача СВСГ «Кам`янка» та не зазначено в кого наявні оригінали документів, копії яких додані до матеріалів справи, суд відзначає таке.

Дійсно, згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування, місцезнаходження та код ЄДРПОУ юридичної особи, яка є учасником процесу.

Як видно з позовної заяви позивачі вказали Колективне сільськогосподарське підприємство СВСГ «Кам`янка» та його місцезнаходження, а код ЄДРПОУ не вказаний. Однак у тексті позовної заяви позивачі зазначають, що інших даних такого учасника процесу у них немає, а тому вважають, що участь такої особи у справі повинна бути вирішена в процесі розгляду справи.

Даних про присвоєного коду ЄДРПОУ щодо даної юридичної особи не містить і Єдиний державний реєстр юридичних осіб (а.с. 79).

З метою з`ясування цих даних представником позивача та представником відповідача було заявлено клопотання про витребування, а ухвалою суду від 08.02.2021 витребувано інформацію про можливого правонаступника КСП СВСГ «Кам`янка».

За таких обставин, суд вважає, що позивачі не могли зазначити коду ЄДРПОУ такого учасника процесу на момент звернення до суду, про що добросовісно заявили у своїй позовній заяві, і в подальшому подали клопотання про витребування інформації щодо такої особи, а тому залишення позовної заяви без руху з цих підстав може мати ознаки створення штучних перешкод для доступу до правосуддя.

Також, позивачі на виконання п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначили перелік документів, які ними додані до позовної заяви, однак не вказали в кого наявні оригінали письмових доказів.

Аналіз вказаної норми процесуального права свідчить, що у ній вжито такі терміни як «документ», «доказ», «письмовий або електронний доказ». Оцінка судом матеріалів доданих до позовної заяви на предмет виявлення доказів та документів у даній справі, а також з`ясування їх місцезнаходження, виходило б за межі питань, які необхідно з`ясувати на даній стадії процесу.

Як зазначено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд вважає, що було б надто формальними залишення позовної заяви без руху з таких підстав, оскільки з`ясування цих обставин можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

За таких умов, у задоволенні клопотання третіх осіб, про залишення позовної заяви без руху необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 133, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог прийняти до розгляду.

Залучити до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_22 .

Встановити відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_22 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Роз`яснити, що у строк для подання відзиву, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Котормус