Провадження № 2/760/772/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Фареник А.О.

представника позивача- Гончарової О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю « Хостінг Україна» про захист права інтелектуальної власності на торговельну марку та зобов`язання вчинии дії, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- заборонити відповідачу ОСОБА_2 використовувати знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить йому за міжнародною реєстрацією № НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року для товарів 12 класу МКТП, нанесення такого позначення на продукцію, її зберігання із нанесеним позначенням, пропонування продукції із нанесеним позначенням для продажу, продаж, імпорт (ввезення), експорт (вивезення), застосування такого позначення в рекламі, діловій документації, мережі Інтернет;

- зобов`язати ТОВ «Хостінг Україна» припинити делегування доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Посилається в позові на те, що відповідно до свідоцтва Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року, виданого Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності України» (УКРПАТЕНТ), він набув права власності на торговий знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг, віднесених до 12 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, а саме: човни, надувні човни.

На сайті інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням на скан-копії сторінок розміщені оголошення щодо реалізації різноманітної продукції ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з використанням фірмового торгового знаку сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як встановлено з інформації, розміщеної на сайті, господарську діяльність за допомогою вказаного сайту здійснює відповідач ОСОБА_2 .

Проте інформація стосовно особи реєстранта доменних імен « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (власника вказаних ресурсів) відсутня на сторінках цих сайтів.

В свою чергу доменне ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 на платформі ТОВ «Хостінг Україна».

Зазначає, що він не укладав будь-яких угод про надання права на використання вказаної торгової марки на території України, а тим більше здійснювати продаж продукції та її рекламування.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 не має законних підстав здійснювати реалізацію даної продукції та розміщувати оголошення з її продажу на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, вважає, що останній незаконно, без будь-якої згоди чи дозволу, використовує TM «ІНФОРМАЦІЯ_1» під час здійснення своєї господарської діяльності.

Крім того, на вказаному сайті відсутня необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Так, інформація про продукцію повинна містити, зокрема, назву товару, найменування або відтворення знаку для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування,оскільки визначальним моментом у даному випадку є дослідження питання правомірності введення товару в господарський оборот, тобто правомірності придбання товару відповідачем ОСОБА_2 .

Назва закладу відповідача на 1/2 складається із зареєстрованого знака, що може ввести в оману споживачів обох закладів, оскільки в даному випадку вони можуть логічно припускати, що власниками «ІНФОРМАЦІЯ_2» є ті ж самі особи, що й власник торгового знаю «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Вказані асоціації надають переваги відповідачеві ОСОБА_2 при здійсненні власної господарської діяльності за допомогою відомої назви вже популярного закладу в Україні, сприяють рекламуванню власних послуг.

Натомість, для власника торгового знаку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » таке ототожнення має негативні наслідки, оскільки можливі недоліки власника сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2» негативно відображатимуться на їхньому комерційному іміджі та ототожнюватимуться з функціонуванням їхнього торгового знаку, зареєстрованого у відповідності з Законом.

Відповідачу ОСОБА_2 було направлено претензію, в якій зазначено про порушення прав на торговий знак, з проханням зупинити використання торгового знаку «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема, нанесення такого позначення на продукцію, її зберігання із нанесеним позначенням, пропонування продукції із нанесеним позначенням для продажу, продаж, імпорт (ввезення), експорт (вивезення), застосування такого позначення в рекламі, діловій документації, мережі Інтернет.

Проте жодних дій, спрямованих на усунення порушення його прав, ним здійснено не було.

Зазначає, що реєстратором доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_2» є ТОВ «Хостінг Україна», яке здійснює діяльність з надання послуг реєстрації доменних імен і хостингу, які регулюються публічним договором у формі Публічної оферти, що розміщена на вебсайті товариства.

Надаючи вказані послуги товариство виконує виключно технічні функції і не набує жодних прав на відповідні доменні імена та сайти.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

30 жовтня 2020 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу ОСОБА_2 .

З рекомендованого повідомлення, яке повернулось до суду, вбачається що відповідач ТОВ «Хостінг Україна» отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви 23 жовтня 2020 року.

/ а. с. 58 - 59 /

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За ініціативою суду справа була призначена до розгляду з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 до суду неодноразово не з`являвся, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Про причину неявки суд до відома не ставив.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

На виконання даної вимоги закону, на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик відповідача ОСОБА_2 до суду.

Повідомлення про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України є належним повідомленням.

Крім того, на мобільний номер телефону направлялись повістки про виклик до суду, підтвердження отримання яких містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача ОСОБА_2 про час розгляду справи, а тому вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача - ТОВ`Хостінг Україна» подав до суду відзив, в якому заперечує проти позову в частині вимог до товариства.

Посилається на те, що товариство надає послуги з реєстрації доменних імен та хостингу відповідно до чинного законодавства України та публічного договору у формі публічної оферти, яка розміщена на веб-сайті товариства за адресою: http://www.ukraine.com.ua/legal/publicoffer/.

Надаючи вказані послуги, товариство виконує виключно технічні функції і не набуває жодних прав на відповідні доменні імена, веб-сайти та на інформацію, яка на них міститься.

Правовий статус постачальника послуг проміжного характеру у сфері електронної комерції врегульовано ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ч.4 вказаної статті зазначено, що постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері не є стороною електронного правочину, предметом якого виступають товари, роботи або послуги, інші ніж послуги проміжного характеру в інформаційній сфері (реєстрація доменних імен або ІР-адрес, присвоєння інших мережевих ідентифікаторів, фіксація часу відправлення/надходження електронного повідомлення, надання доступу до мережі Інтернет та інших інформаційно-телекомунікаційних систем тощо), і не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови, що він не є ініціатором передачі такої інформації, не обирає її одержувача та не може змінити її зміст.».

При наданні послуг з реєстрації доменного імені функції товариства зводяться до внесення в реєстр доменних імен відповідних записів з відомостями про параметри реєстрації конкретного доменного імені, про реєстранта доменного імені, з технічною інформацією, а також до функціонування доменного імені, яке знаходиться на обслуговуванні у товариства, на строк його реєстрації.

Тобто, товариство (реєстратор) не є ініціатором реєстрації доменних імен в мережі Інтернет, ініціатором є реєстрант доменного імені, тобто користувач, який замовив відповідну послугу у товариства.

Налаштування зареєстрованих доменних імен для функціонування сайтів також проводиться не товариством, а замовником послуги з реєстрації доменного імені. Зареєстровані доменні імена можуть бути налаштовані або не налаштовані реєстрантом на його розсуд. Налаштування зареєстрованого доменного імені для функціонування веб-сайтів може мати наслідком відображення користувачу мережі Інтернет певної інформації (текстів, зображень, звуків, відео тощо), розміщеної на тому чи іншому сайті (інтернет-сторінці).

Щодо діяльності Інтернет-сайтів та інформації, яка розміщена на сайтах, користувач може створити сайт як за допомогою власноруч налаштованого серверу (комп`ютеру, під`єднаного до мережі Інтернет, на якому зберігаються файли сайту), так і скориставшись послугами хостинг-провайдера (особи, яка надає послуги з постійного зберігання інформації на власних або залучених серверних потужностях).

В разі, якщо користувачу надаються послуги хостингу, хостинг-провайдер також не є ініціатором розміщення інформації, така інформація ним не створюється, і при її розповсюдженні через мережу Інтернет хостинг-провайдер не обирає отримувача такої інформації

Відповідальність постачальників послуг хостингу у сфері електронної комерції визначена ч. 4 ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, що надає послуги постійного зберігання інформації на запит одержувача послуг хостингу, не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації, яка зберігається на запит отримувача послуг, та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови що у нього відсутні відомості про незаконну діяльність або факти чи обставини, які вказують на те, що діяльність має ознаки незаконної, або стосовно вимог про відшкодування збитків від такої незаконної діяльності, та постачальник після отримання таких відомостей вдається до швидких дій з метою усунення можливості доступу чи припинення доступу до інформації, у тому числі відповідно до вимог законодавства про авторське право і суміжні права.».

Тобто, для настання відповідальності постачальника послуг проміжного характеру в реформаційній сфері (а саме, послуг з постійного зберігання інформації на запит одержувача послуг - «послуг хостингу»), законодавство у сфері електронної комерції наводить виключні підстави:

-у постачальника послуг мають бути наявні відомості про незаконну діяльність або факти чи обставини, які вказують на те, що діяльність має ознаки незаконної діяльності;

-постачальник послуг при отриманні таких відомостей не вдасться до швидких дій з метою усунення можливості доступу чи припинення доступу до інформації.

Зазначає, що товариство надає послуги з реєстрації доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_4» та послугу хостингу для веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2» на замовлення одного зі своїх Абонентів, який є реєстрантом вказаного доменного імені та одночасно - отримувачем послуг хостингу для цього сайту.

Однак, в Товариства наразі відсутня достовірна інформація про незаконну діяльність або факти чи обставини, які б говорили про незаконність діяльності Абонента, якому надаються відповідні послуги. (Звичайно, законність або незаконність інформації чи діяльності, рівно як і факт порушення чогось права або охоронюваного законом інтересу мають бути підтверджені уповноваженим органом, а не лише зводитись до твердження третьої особи про те, що він вважає якусь інформацію чи діяльність незаконною).

Товариство дійсно отримало 09 червня 2020 року від представника позивача адвокатський запит про отримання інформації про власника (реєстранта) доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_2», який того ж дня (для вжиття, в разі наявності підстав, заходів реагування) був надісланий через панель керування послугами реєстранту домену та замовнику послуг хостингу для сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а адвокату було надано відповідь.

Товариство одразу після отримання адвокатського запиту швидко відреагувало та (в межах своїх повноважень) безвідкладно надіслало вказаний запит реєстранту доменного імені та замовнику послуг хостингу для сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2» з тим, щоб вказана особа, за наявності підстав, відреагувала відповідним чином, видаливши, змінивший відповідний матеріал на своєму сайті або певних його сторінках, або вирішила вказаний спір із представником позивача іншим чином.

Вважає, що товариство в будь-якому разі вдалось до швидких дій з метою унеможливлення (в межах своїх прав) доступу до інтернет-ресурсу, інформація на якому може порушувати чиїсь права або інтереси.

Тобто, підстави для відповідальності товариства серед тих, які передбачені Законом України «Про електронну комерцію», відсутні.

Інших вимог або іншої кореспонденції, які стосуються сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2», товариство не отримувало.

Особою, яка замовила у товариства послугу реєстрації доменного імен « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та послугу хостингу для сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2» є фізична особа, яка при реєстрації на сайті Товариства зазначила про себе наступні відомості:

«ПІБ: ОСОБА_3 Адреса: не зазначена E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 Телефон: не зазначений».

Вказаний Абонент був зареєстрований на веб-сайті товариства 16 листопада 2016 року. Того ж дня ним було зареєстровано доменне ім`я «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Щороку термін реєстрації вказаного імені ним продовжувався (останнього разу - 08 листопада 2020 року).

Цьому ж Абоненту товариство наразі надає послуги хостингу для сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні позову до товариства.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) в Україні регулюють нормами ЦК України, Господарського кодексу України та Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Відповідно до ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст.420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності належать, зокрема , торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Статтею 492 ЦК України визначено, що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) одніє

Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України « Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» соба, яка бажає одержати свідоцтво, подає відповідну заявку.

За змістом ч.1 ст.16 Закону права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року, виданого державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності України», позивач набув права власності на торговий знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг.

/ а.с. 15 - 17 /

З матеріалів справи вбачається, що на сайті інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» розміщені оголошення щодо реалізації різноманітної продукції ТМ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з використанням фірмового торгового знаку сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1», господарську діяльність за допомогою вказаного сайту здійснює відповідач ОСОБА_2 .

Доменне ім`я «ІНФОРМАЦІЯ_2» зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 на платформі ТОВ «Хостинг Україна».

/ а.с. 21 - 30 /

Відповідно до ч.ч. 1, 4 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом; обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки; свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

Відповіднодо ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Право на використання торговельної марки, виключне право дозволяти використання торговельної марки та виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, є майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, які належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 5 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

- зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

- зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги;

- позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати;

- позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно з статтею 20 Закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Частинами 2, 3 ст. 426 ЦК України визначено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно п. 4 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

З урахуванням викладеного вище, отримання позивачем Свідоцтва на торговий знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» для товарів і послуг, використання вказаного знака може відбуватись виключно за згоди власника свідоцтва або особи, яка має право на надання відповідного дозволу (ліцензії).

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України « Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака визнається, зокрема,

-нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано;

- застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

З огляду на викладене вище,суд вважає обгрунтвоаними вимоги позивча щодо незаконності використання відповідачем знаку для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2»

Відповідно до ст. 432 ЦК України способами захисту прав інтелектуальної власності є, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

З урахуванням цього, допущених відповідачем порушень права позивача, як власника свідоцтва, суд приходить до висновку про захист порушених прав позивача шляхом заборони відповідачу використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року для товарів 12 класу МКТП, у вигляді його використання у мережі Інтернет, нанесення такого позначення на продукцію, її зберігання із нанесеним позначенням, пропонування продукції із нанесеним позначенням для продажу та її продаж.

Що стосується вимог позивача до відповідача - ТОВ «ХОСТІНГ Україна», слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» доменне ім`я - ім`я, що використовується для адресації комп`ютерів і ресурсів в Інтернеті.

Згідно зі ст.1 Закону України « Про авторське право та суміжні права» веб-сайт - сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом.

Власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту.

За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб- сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію» постачальник послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, що надає послуги постійного зберігання інформації на запит одержувача послуг хостингу, не несе відповідальності за зміст переданої чи отриманої інформації, яка зберігається на запит отримувача послуг, та за шкоду, завдану внаслідок використання результатів таких послуг, за умови що у нього відсутні відомості про незаконну діяльність або факти чи обставини, які вказують на те, що діяльність має ознаки незаконної, або стосовно вимог про відшкодування збитків від такої незаконної діяльності, та постачальник після отримання таких відомостей вдається до швидких дій з метою усунення можливості доступу чи припинення доступу до інформації, у тому числі відповідно до вимог законодавства про авторське право і суміжні права.

Таким чином, для настання відповідальності постачальника послуг проміжного характеру необхідні наступні підстави:

-у постачальника послуг мають бути наявні відомості про незаконну діяльність або факти чи обставини, які вказують на те, що діяльність має ознаки незаконної діяльності;

-постачальник послуг при отриманні таких відомостей не вдасться до швидких дій з метою усунення можливості доступу чи припинення доступу до інформації.

Представник відповідача при поданні відзиву зазначив, що у товариства була відсутня інформація про незаконну діяльність відповідача ОСОБА_2 , а після отримання такої інформації в червні 2020 року під представника позивача, вона відразу була направлена реєстр анту доменного імені та замовнику послуг хостингу для сайту«ІНФОРМАЦІЯ_2».

Крім того, зазначив, що товариство лище надає реєстрантам послуги, необхідні для делегування їм домена, а також виконує технічні заходи для забезпечення цієї процедури та передачі необхідної інформації в реєстраційну базу даних.

Реєстрантом є особа, яка користується і розпоряджається доменниим іменем, являється адміністратором відповідного доменного імені, отже відповідає за його використання.

Доказів протилежного позивач суду не надав.

Виходячи з цього, суд вважає обгрунтованими твердження представника відповідача щодо відсутності його вини та підстав для відповідальності.

Щодо решти вимог позивача, суд виходить з того, що домен - це символьне позначення областей в мережі Інтернет, що базується на ієрархічній структурі, що дозволяє визначити доменні імена.

Делегування доменного імені - передача прав керування доменним ім`ям в інтересах Реєстранта шляхом створення запису про сервери доменних імен, які забезпечують адресування відповідного імені цього домену, і які (сервери) належать та/або використовуються особами, що несуть відповідальність за функціонування цього домену.

Оператором реєстру є особа, що здійснює заходи з технічного супроводу Реєстру.

Перереєстрація доменного імені - це процедура зміни реєстранта доменного імені, передачі прав та обов`язків, що виникають у зв`язку з використанням доменного імені.

Реєстратор - особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені.

ТОВ`Хостінг Україна» є реєстратором доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_2» та надає послуги хостингу для веб-сайту на замовлення відповідача ОСОБА_2 , як реєстранта та отримувача послуг хостингу.

З урахуванням цього суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині зобов`язання ТОВ» Хостінг Україна» припинити делегування доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_2».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 щодо позивача, а тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з нього.

Керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, Законом України «Про охорону на знаки для товарів і послуг», Законом України «Про авторське право і суміжні права», Законом України «Про телекомунікації»,ст.ст. 16, 199, 418, 420-424, 426, 431, 489, 490, 492, 494, 495 ЦК України, ст.ст. 2 -5, 12-13, 48, 51, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року для товарів 12 класу МКТП.

Заборонити ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року для товарів 12 класу МКТП, включаючи його використання у мережі Інтернет, нанесення такого позначення на продукцію, її зберігання із нанесеним позначенням, пропонування продукції із нанесеним позначенням для продажу та її продаж.

В решті позову відмовити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОСТІНГ УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37593550, юридична адреса: 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 35А, офіс 403 / припинити делегування доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_2».

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , 00 гр.судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 березня 2021 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва