КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ «Універсал Банк» подало 31 травня 2021 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропуску строку на апеляційне оскарження та визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» було залишено без руху та надано десятиденний строк для подання повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та зазначенням дати отримання скаржником копії оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, АТ «Універсал Банк» отримало копію ухвали суду 02 липня 2021 року, відповідно з 03 липня 2021 року розпочався перебіг десятиденного строку на виконання вимог ухвали суду та який закінчився 12 липня 2021 року.

Станом на 21 липня 2021 року АТ «Універсал Банк» не усунуло недоліки, що були визначені судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ухвали Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року та не подали повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та дати отримання скаржником копії оскаржуваного рішення суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.»

Отже Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження може бути лише вмотивоване клопотання скаржника, оскільки нормами чинного цивільного процесуального законодавства не передбачено право суду поновлювати такий строку з власної ініціативи.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи із наведених обставин справи суд вважає, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні рішення суду першої інстанції від 19 жовтня 2020 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, АТ «Універсал Банк» без поважних причин пропустило строк на апеляційне оскарження заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, а також не виконало вимоги суду щодо подання повторно клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, то суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: