Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/931/21
Провадження № 2/553/683/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.07.2021 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіна Є.В.,
при секретарі - Сіомашко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У квітні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій позивач вказує, що на підставі договору дарування від 05.08.2008 року є власником квартири АДРЕСА_1 .
09.07.2011 року уклала договір № 34 з відповідачкою, відповідно до якого надала в користування кімнату житловою площею 14,2 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 на 1 рік, після чого відповідач зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою, де жодного дня не проживала. Дія договору закінчилася 09.07.2012 року, питання про продовження строку його дії жодна зі сторін не ставила, відтак після вказаної дати відповідач втратила право користування найманою кімнатою, проте добровільно не знялась з реєстрації за вказаною адресою, на відповідні прохання позивача не реагувала. Вказує, що реєстрація відповідачки в квартирі порушує її права як власника житла на вільне користування та розпорядження своєю приватною власністю та перешкоджає в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг.
Просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування в зареєстрованій на проживання житловій кімнаті площею 14,2 кв.м квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
В судове засідання учасники справи, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились.
Від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Петька А.В. надійшло клопотанням про розгляд справи без його участі, позивач про причини неявки не повідомила.
Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи за місцем реєстрації та останньою відомою адресою місця проживання, в судове засідання повторно не з`явилася, направила повідомлення на електронну адресу суду про те, що з`явитись не має можливості у зв`язку з хворобою дитини, разом з тим, ані клопотання про відкладення розгляду справи, ані клопотання про можливість вирішення спору без її участі суду не надала, відзив на позовну заяву у встановлений судом при відкриття провадження строк не подала.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 05.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1711, належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .
Право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстроване за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 6332812 від 05.08.2008 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20271102 від 17.09.2008 року, виданим КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор".
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , що знаходиться у власності ОСОБА_3 , вона складається з 2 кімнат житловою площею 28,4 кв.м, у тому числі: 1-а кімната (6) площею 14,2 кв.м, 2-а кімната (7) площею 14,2 кв.м, кухня (4) площею 5,5 кв.м, ванна кімната (3) площею 2,1 кв.м, вбиральня (2) площею 0,9 кв.м, коридор (1) площею 6,0 кв.м, вбудована шафа (5) площею 0,8 кв.м, квратира обладнана балконом 1,0 кв.м, загальна площа квартири 44,7 кв.м.
09 липня 2011 року ОСОБА_3 як власник та ОСОБА_5 як наймач уклали Договір № 34, відповідно до якого ОСОБА_3 надає ОСОБА_5 кімнату житловою площею 14,2 кв.м на 1 рік. Відповідно до примітки даний договір може бути продовжений по домовленості сторін. Договір може бути розірваний по бажанню однією із сторін до закінчення строку, після попередження не менше як за 15 днів до розірвання договору.
Як вбачається з довідки КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради № 879 від 14.04.2021 року, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано одну особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник квартири - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстрована.
Факт реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується також довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради № 01-12-05.1-09/8352 від 28.04.2021 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає в належній позивачу квартирі з моменту реєстрації, наміру вселитись до вказаного житла та користуватись квартирою не виявляє, участі в утриманні квартири не бере. Дія договору найму житла № 34 від 09.07.2011 року закінчилася 09.07.2012 року, жодних домовленостей щодо його продовження між сторонами не було, натомість добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає.
Вказані твердження позивача по справі відповідачем, не спростовані шляхом надання належних і допустимих доказів, вона в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала.
Відповідно до положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , за цією адресою не проживає з 2011 року та не бере участі в утриманні вказаного житла, має інше місце проживання, термін дії договору найму житлової кімнати закінчився й судом не встановлено даних про те, що сторони досягли домовленості щодо його продовження, при цьому, відповідач з реєстрації в належній позивачу квартирі добровільно не знялась, й цей факт створює перешкоди в користуванні квартирою її власнику та обмежує у праві вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи вимоги позивача про зняття відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , суд виходить з наступного.
В ст. ст. 7, 8 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов`язана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Разом з тим, судом достовірно встановлено, що приводом для звернення позивача ОСОБА_3 до суду з позовом про зняття ОСОБА_4 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 стала наявність реєстрації відповідача в квартирі, яка належить позивачу, й невиконання нею вищенаведених вимог чинного законодавства щодо зняття з реєстраційного обліку шляхом подання відповідної особистої заяви до органу реєстрації місця проживання фізичних осіб.
З огляду на вищенаведене, беручи до уваги той факт, що підставою для зняття особи з реєстрації за певною адресою може стати, зокрема, рішення суду про визнання цієї особи такою, що втратила право корстування житловим приміщенням, й суд дійшов висновку про обгрунтованість і необхідність задоволення відповідних позовних вимог ОСОБА_3 , а зняття відповідача з реєстрації можливе шляхом подання судового рішення до органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, а також зважаючи на недоведеність існування спору з питання зняття відповідача з реєстрації, суд приходить до висновку про безпідставність відповідних позовних вимог та вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради (місцезнаходження м. Полтава, вул. Соборності, 36, код ЄДРПОУ - 43156341), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складений 22.07.2021 року.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна