Справа № 165/2863/20
Провадження № 2/165/114/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
20 липня 2021 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
встановив:
07 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником житлової квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що у даній квартирі зареєстровані з 24 червня 2003 року крім нього за згодою колишнього власника відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які жодного дня в зазначеній квартирі не проживали, ніякого майна відповідачів в спірній квартирі не має. Позивач зазначає, що після набуття ним права власності на спірну квартиру виникла необхідність визнання відповідачів такими, що втратили право на проживання в спірному помешканні, і знятгя їх з реєстрації оскільки відповідачі через неприязні стосунки ухиляються від добровільного зняття з реєстрації в його квартирі, через що порушуються його права власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися житлом. Вказує, що реєстрація відповідачів є перешкодою у вільному розпорядженні квартирою, продажем, обміном. Позивач через реєстрацію відповідачів у спірій квартирі змушений сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі, оскільки нарахування плати здійснюється і на зареєстрованих осіб. Зазначає, що не може отримати державну субсидію на оплату комунальних послуг, а стягувати з відповідачів частину сплачених ним комунальних послуг в судовому порядку немає сенсу, оскільки відповідачі офіційно не працюють, не мають облікованих доходів. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_2 до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомили.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду показали, що проживають у будинку АДРЕСА_3 , померлі батьки позивача ОСОБА_2 були їхніми сусідами, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніхто там не проживає, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають у даній квартирі та не проживали, квартира пустує.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2019 року (а.с.4), копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.2019 року (а.с.5), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2019 року (а.с.6), копії технічного паспорта на квартиру (а.с.7-8) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 .
Із копії будинкової книги встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9-11).
Із листа КП "УЖК №2" ЖКО Нововолинської міської ради від 29.09.2020 року №190 вбачається, що з 12.06.2018 року ні усних, ні письмових звернень від гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підприємство не надходило (а.с.13).
Із акту від 02.06.2021 року складеного в присутності власника квартири ОСОБА_2 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані з 24.06.2003 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які фактично у вказаній квартирі не проживають з 24.06.2003 року по теперішній час, ніякого майна та особистих речей вказаних осіб у квартирі не має, після смерті колишнього власника ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 квартира закрита, в ній ніхто не проживає (а.с.63).
Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2019 року (а.с.4) та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.2019 року (а.с.5) вбачається, що позивач ОСОБА_2 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 .
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 більше року, а саме з 24.06.2003 року не проживають у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин, тому суд позов задовольняє та визнає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 321, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 72, 150 ЖК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку доВолинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 21.07.2021 року.
Головуючий суддя М.М. Ушаков