Справа №489/5428/20
Провадження №2/489/672/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про арешт

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про арешт майна боржника від 13.05.2011 в межах виконавчого провадження № 16481595 про примусове виконання виконавчого напису виданого 03.12.2009 приватним нотаріусом Бондар І.М. зареєстрованого в реєстрі за № 11494 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу у сумі 229380 грн. 87 коп. на користь ПАТ «ОТП Банк». Мотивуючи свої вимоги тим, що 11 грудня 2009 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 16481595 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. 13 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою був накладений арешт на все майно, що належить йому на праві власності. 23 лютого 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 16481595 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача. 16 березня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про звільнення майна з під арешту. Проте, запис про арешт нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав не був виключений. З відповідною заявою про виключення запису про арешт з майна він звернувся до Інгульського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте, йому було відмовлено з посиланням на те, що матеріали виконавчого провадження знищено. На даний час він не має можливості вільно розпоряджатися власним майном.

Ухвалою суду від 05.11.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 03 грудня 2009 року приватним нотаріусом Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11494 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу у сумі 229380 грн. 87 коп. на користь ПАТ «ОТП Банк».

11 грудня 2009 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Корець С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 16481595 з примусового виконання виконавчого напису виданого 03.12.2009 приватним нотаріусом Бондар І.М. зареєстрованого в реєстрі за № 11494 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу у сумі 229380 грн. 87 коп. на користь ПАТ «ОТП Банк».

13 травня 2011 року постановою головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Корець С.В. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

23 лютого 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача) по виконавчому провадженню № 16481595.

16 березня 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про звільнення майна з-під арешту, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 27.03.2018, ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 18.07.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Крицьким А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1072 та міститься запис про обтяження, а саме: арешт нерухомого майна внесений на підставі постанови головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Корець С.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 16481595, реєстраційний номер обтяження 11165510.

Позивач зазначає, що він звертався з відповідною заявою про виключення запису про арешт з майна до Інгульського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте, йому було відмовлено з посиланням на те, що матеріали виконавчого провадження знищено.

З листа Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 17.05.2018 за вих. № 29097, вбачається, що згідно відомостей з АСВП у відділі перебувало виконавче провадження № 16481595 з примусового виконання виконавчого напису № 11494 від 03.12.2009 виданого приватним нотаріусом Бондар І.М. де боржником визнано ОСОБА_1 , стягувачем визначено ПАТ «ОТП Банк» про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу у сумі 229380,87 грн. на користь ПАТ «ОТП Банк». Матеріали виконавчого провадження № 16481595 знищено у зв`язку зі спливом строку зберігання, встановленого п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 за № 2274/5.

У відповідності до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 1ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Процедура стягнення відбувається в порядку передбаченому Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає відкриття виконавчого провадження, та після продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів, що також передбачено даним законом, закриття виконавчого провадження з зарахуванням отриманих від продажу предмета іпотеки грошей кредитору (стягувачу).

За змістом пунктів 1 і 4 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" (чинний на час спірних правовідносин), звернення стягнення на майно (майнові права) та заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем - є заходами примусового виконання рішень.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на час спірних правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

23 лютого 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Чмих Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача) по виконавчому провадженню № 16481595.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (чинний на час спірних правовідносин), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частина 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на час спірних правовідносин), по завершенню виконавчого провадження державний виконавець згідно з постановою знімає арешт з майна боржника.

За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до норм ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або його частини.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (далі Закон) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Виходячи з вищевикладеного, зняття заборон з нерухомого майна, надасть позивачу право володіти та користуватися своїм майном, а накладений арешт на майно порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі розпоряджатися ним, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про арешт задовольнити.

Виключити з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис №11165510 про арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про арешт майна боржника від 13.05.2011 в межах виконавчого провадження № 16481595 про примусове виконання виконавчого напису виданого 03.12.2009 приватним нотаріусом Бондар І.М. зареєстрованого в реєстрі за № 11494 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу у сумі 229380 грн. 87 коп. на користь ПАТ «ОТП Банк».

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61.

Відповідач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43.

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «18» березня 2021 року.