ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/401/20 Номер провадження 22-ц/814/1617/21Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 06.04.2021 року 15:18:45 год до 07.04.2021 року 08:24:45 год, дата виготовлення повного тексту рішення - 12 квітня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» про визнання недійсним акту про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов`язання вчинити дії, треті особи: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Полтавській області, Управління Держпраці у Полтавській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив:

визнати недійним Акт № 96 від 20.12.2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру;

встановити факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався 26.08.2019 року близько 18 год. 25-30 хв. на прилеглій території АТ «Кременчуцький сталеливарний завод»;

зобов`язати АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» повідомити у встановленому законом порядку Фонд соціального страхування та Управління Держпраці про нещасний випадок на виробництві;

провести службове розслідування нещасного випадку на виробництві та скласти Акт про нещасний випадок на виробництві Н-5 та Н-1.

Заявлені вимоги мотивував тим, що він, працюючи на посаді контролера КПП ІІ кат (ППГ) ВСО АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», 26.08.2019 року заступив в робочу зміну на контрольно-перепускний пункт № 2 відомчої сторожової охорони під керівництвом старшого змінного контролера КПП ВСО ОСОБА_2 . В цей день він виконував обов`язки з патрулювання території вздовж огорожі як з середини, так і ззовні підприємства. Під час виконання обов`язків з патрулювання користувався власним велосипедом, на який мається дозвіл пропуск відповідного зразка. Приблизно о 18 год. 30 хв., завершивши обхід території з середини підприємства, взяв на спеціально пристосованому для зберігання велосипедів місці власний велосипед, виїхав за огорожу АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», щоб здійснити огляд огорожі ззовні підприємства. Виїхавши за огорожу підприємства та проїхавши вздовж пішохідної доріжки, раптово відчув себе погано, втратив свідомість та впав вздовж доріжки на клумбу, де були встановлені металеві прути (арматура). Внаслідок падіння отримав тяжке тілесне ушкодження відкриту проникаючу черепно-мозкову травму, забій головного мозку ІІ ст. САК, осколковий перелам лобної кістки. Пошкодження внутрішньої стінки лівої орбіти, чарунок гранчастого лабіринту зліва зі зміщенням, забій обличчя, рану у ділянці нижнього повіка зліва, гематосинус. В період з 26.08.2019 року по 17.09.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні, а потім продовжив лікування амбулаторно. В порушення вимог чинного законодавства та встановлені строки, керівництвом відповідача не був складений Акт про нещасний випадок, що пов`язаний з виробництвом, факт нещасного випадку був прихований. В подальшому йому був надісланий Акт № 96 від 20.12.2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру в якому зазначено, що нещасний випадок, який з ним стався 26.08.2019 року, містить ознаки невиробничого характеру, так як відбувся за межами території підприємства під час прямування на власному велосипеді в напрямку дому. Однак, Акт № 96 від 20.12.2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру є неправомочним, так як затверджений не уповноваженою на те особою, що є порушенням вимог передбачених Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру затвердженого постановою КМУ № 270 від 22.03.2001 року.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2021 року в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Кременчуцький сталеливарний завод про визнання недійсним акту про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобов`язання вчинити дії, відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку поданим ним доказам, а саме: його пояснювальній записці; показам його керівника, підлеглих, його матері ОСОБА_3 , батька ОСОБА_4 .. Не дав оцінку тому факту, що у журналі прийому-здачі чергування стоїть його підпис про здачу зміни о 19:00 год.

Також вказував, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про самовільне залишення робочого місця позивачем, оскільки окрім показань його матері, яка перебувала у стресовому стані, відсутні будь-які докази реакції роботодавця на порушення трудової дисципліни.

Зазначав, що суд безпідставно відхилив лист ВК Кременчуцької міської ради як доказ, оскільки необхідність у такому доказі виникла після показів свідків відповідача, які не могли пояснити, за ким закріплена територія біля прохідної, на якій розташована клумба-газон з металевою арматурою.

Вказував, що ним доведено належними та допустимими доказами, що подія сталася у робочий час при виконанні трудових обов`язків, на прилеглій території заводу, а тому суд мав керуватися п.52 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 року.

У відзиві АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Стверджується, що встановленими у справі фактичними обставинами спростовуються доводи позивача про те, що роботодавець не провів належного розслідування нещасного випадку на виробництві, оскільки у встановленому порядку жодних повідомлень про нещасний випадок на виробництві не надходило.

Надані позивачем у справу докази не підтверджують обставин, про які він стверджує у позові, тому суд зробив правильні висновки про недоведеність фактів, з якими закон пов`язує виникнення відносин, що виникають в результаті отримання працівником травми виробничого характера.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу (розпорядження) № 147 від 24.04.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду контролера КПП ІІ категорії ВСО ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» (а.с.10).

Згідно наказів № 206 від 22.04.2013 року, № 384 від 13.08.2018 року та 321 від 01.10.2018 року ОСОБА_1 неодноразово переводився на іншу роботу контролера на КПП ІІ категорії (ППГ) (а.с.10-11).

Згідно п.2.5 інструкції контролерів на КПП (ППГ) ВСО ПАО «КСЗ» за розпорядженням старшого змінного контролера ВСО контролер здійснює контроль по периметру підприємства з метою попередження і запобігання випадків нанесення матеріального збитку підприємству, а також кожні 2 години з 16.00 до 7.00 год. здійснює контроль за збереженням приміщень, де зберігаються прекурсори: ЦЗЛ, ФЛЦ, ЛООС, склад основної діяльності УМТС(а.с.140)

Згідно п.2.8 даної інструкції по закінченню зміни старший ППГ зобов`язаний доповісти про чергування своєму старшому змінному контролеру; всі члени ППГ зобов`язані розписатися в постовому журналі і тільки з дозволу старшого змінного контролера ВСО залишити роботу (а.с.140).

Відповідно п.4.2 та 4.3 інструкції контролерів на КПП (ППГ) ВСО ПАО «КСЗ» контролеру ППГ заборонено: змінювати маршрут без узгодження зі старшим змінним контролером ВСО, виходити з території підприємства без дозволу старшого змінного контролера ВСО (а.с.140).

Як вбачається з інструкції патрульно-постової групи ВСО ПАО «КСЗ» до її складу входить дві-три особи і призначаються з числа контролерів КПП ІІ кат. ВСО для ведення охорони підприємства, виявлення та затримання порушників внутрішньооб`єктового, а також контролю несення служби сторожів.

В обов`язки патрульно-постової групи входить по розпорядженню старшого змінного контролера ВСО та у відповідності до схеми розташування постів і маршрутів патрулювання працівників ВСО та додаткової охорони на ПАТ «КСЗ», яка є невід`ємною частиною інструкції, здійснювати контроль по периметру підприємства з метою попередження та запобігання випадків нанесення матеріальних збитків підприємству, а також кожні 2 години з 16.00 до 7.00 год. здійснювати контроль за збереженням приміщень, де зберігаються прекурсори: ЦЗЛ, ФЛЦ, ЛОНС, склад основної діяльності УМТП.( а.с.13)

Робоча зміна контролера КПП ІІ кат. ВСО ОСОБА_1 в патрульно-постовій групі розпочиналась з 07 год. 00 хв. та закінчувалась о 19 год. 00 хв. згідно графіка безперервної роботи підрозділів АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» на 2019 рік.

26.08.2019 року о 07:00 год. ОСОБА_1 заступив у робочу зміну на контрольно-перепускний пункт № 2 відомчої сторожової охорони де виконував трудові обов`язки у складі патрульно-постової групи.

Згідно книги прийому та сдачі посту №2 Зигар 26.08.2019 року о 07:00 год прийняв пост та поставив свій підпис і в той же день о 19:00 год здав свій пост, про що поставив свій підпис (а.с.145-146).

Приблизно о 18 год. 25-30 хв. позивач пройшовши через контрольно-пропускний пункт № 2 відомчої сторожової охорони підприємства, сів на власний велосипед та почав рух по пішохідній доріжці в напрямку дому, де проживає. Відчув себе погано, втратив рівновагу, впав з велосипеду та наткнувся обличчям на арматуру, яка виступала над землею.

За фактом падіння ОСОБА_1 старший змінний КПП ВСО АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» ОСОБА_2 викликав машину швидкої медичної допомоги. Очікування позивачем прибуття швидкої медичної допомоги відбувалося на лавочці біля контрольно-перепускного пункт № 2 відомчої сторожової охорони відповідача. Машиною швидкої медичної допомоги позивача спочатку було доставлено до лікувального закладу «Перша міська лікарня», а потім - до лікувального закладу КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька».

Зі змісту карти виїзду швидкої медичної допомоги № 124692 від 26.08.2019 року встановлено, що виклик швидкої був зафіксований о 18 год. 39 хв. на адресу прохідної підприємства. Прибуття авто швидкої медичної допомоги на місце виклику відбулося о 18 год. 55 хв., тип виїзду за діагнозом нещасний випадок, місце виклику вулиця, травма - вулична, місце ушкодження при травмі - ліві повіки набряклі, між переніссям і лівим оком забита рана (а.с.16).

За витягом з книги руху транспорту пост № 2 ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», машина швидкої допомоги на територію підприємства не заїжджала. Звернень в здоровпункт по факту падіння ОСОБА_1 не було, що підтверджується відсутністю записів в журналі реєстрації амбулаторного прийому до здоровпункту відповідача (а.с.147-148).

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4907 форми 027/о КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» вбачається, що з 26.08.2019 року по 17.09.2019 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні з діагнозом: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку ІІ ст. САК, осколковий перелам лобної кістки. Пошкодження внутрішньої стінки лівої орбіти, чарунок гранчастого лабіринту зліва зі зміщенням, забій обличчя, рану у ділянці нижнього повіка зліва, гематосинус, забій лівого ока (а.с.15).

В короткому анамнезі виписки з медичної карти зазначено, що зі слів хворого 26.08.2019 року по дорозі з роботи впав з велосипеда на металевий штир ділянкою обличчя трохи нижче лівого повіка. Самостійно видалив ОСОБА_5 дійшов до прохідної і звідти викликав швидку допомогу.

28.08.2019 року позивачем надані пояснення з приводу нещасного випадку, який стався з ним 26.08.2019 року. У своїх поясненнях позивач зазначив, що він приблизно о 18 год. 40 хв. після робочої зміни сів на велосипед і почав рух в напрямку дому, де він проживає від КПП № 2, однак впав з велосипеду та наткнувся обличчям на арматуру, яка виступала над землею та слугувала огородженням клумби КПП № 2. Випадок стався біля КПП № 2 ПАТ «КСЗ» в робочий час (а.с.152).

В подальшому позивачем було надано на адресу відповідача листки непрацездатності серії АДЦ № 262559, виданого КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», про стаціонарне лікування, із зазначенням причини непрацездатності «захворювання загальне 1» (а.с.159) та серії АДЦ за № 062101 № 062457 (а.с.165) № 020241 (а.с.164) про амбулаторне лікування, виданими КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна», в яких зазначалась причина непрацездатності «нещасний випадок на виробництві та його наслідки - 4».

09.12.2019 року наказом АТ «КСЗ» №481/1 створено комісію для встановлення причини непрацездатності контролера КПП ІІ кат. ВСО ОСОБА_1 .

За наслідками розслідування складено Акт про нещасний випадок невиробничого характеру №96 від 20.12.2019 року, затверджений головою комісії із соціального страхування ОСОБА_6 (а.с.25).

Згідно листа Управління виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області Фонду соціального страхування України від 28.12.2019 року на запит Голови комісії із соціального страхування ОСОБА_6 , за результатами розгляду відповідної медичної документації КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» та КНМП «Кременчуцька міська лікарня Правобережна» встановлено, що листки непрацездатності (далі - ЛН) серії АДЦ № 262559 період з 26.08.2019 по 20.09.2019, № 062101 на період з 21.09.2019 по 18.10.2019 та 062457 на період з 19.10.2019 по 15.11.2019 видані та продовжені обґрунтовано, засвідчують один незакінчений страховий випадок. При заповненні бланку первинного листка непрацездатності серії АДЦ № 262559 КМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» допущена помилка: в графі причина непрацездатності» замість відмітки «невиробничі травми - 5» підкреслено «загальне захворювання - 1». В листках непрацездатності серії АДЦ № 062101, № 062457 КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» в графі «Причина непрацездатності» вказано «нещасний випадок на виробництві та його наслідки - 4», що суперечить первинному листку працездатності. Для розгляду комісією із соціального страхування для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності листки непрацездатності необхідно повернути до закладів охорони здоров`я для внесення відповідних виправлень: у ЛН № АДЦ № 262559 необхідно змінити причину непрацездатності на «невиробничі травми - 5», у ЛН № 062101, № 062457 «причину непрацездатності» привести у відповідність до первинного листка непрацездатності (а.с.157).

Згідно довідки до акта медико-соціальної експертної комісії від 16.03.2020 року серії 12 ААБ №702449 ОСОБА_1 з 10.03.2020 року до 01.04.2021 року встановлено третю групу інвалідності, причина загальне захворювання (а.с.125).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для задоволення позовних вимог, оскільки: позивач був належним чином ознайомлений з посадовою інструкцією, у тому числі схемою розташування постів і маршрутів; приблизно о 18:25 год позивач на велосипеді виїхав у напрямку свого помешкання; територія заводу знаходиться у межах огорожі дозволу, на патрулювання ззовні та залишення робочого місця позивачу дозвіл не надавався; акт про нещасний випадок невиробничого характеру і висновок комісії складені у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру № 270 від 22.03.2001 року, який не містить прямої заборони делегування повноважень про затвердження акту іншою особою; саме травмування сталося в робочий час, але не було пов`язане з виконанням трудових обов`язків.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Кодексу законів про працю України, ЗУ «Про охорону праці», ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також постановами Кабінету Міністрів України, якими затверджені порядки розслідування нещасних випадків з працівниками.

Згідно ст.153 КЗпП України, чинного станом на 26.08.2019 рік, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно ст.171 КЗпП України, чинної станом на 26.08.2019 рік, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», чинної станом на 26.08.2019 рік, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно ч.1 ст.22 ЗУ «Про охорону праці», чинної станом на 26.08.2019 рік, роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Пунктом п`ятим ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», чинної станом на 26.08.2019 рік, визначено, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Частиною 2 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», чинного станом на 26.08.2019 рік, визначено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 337, (далі «Порядок №337), встановлено, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо (п.п.5 п.3)

Територія підприємства (установи, організації) - земельна ділянка, що надана у користування підприємству (установі, організації), а також ділянка, яка віднесена до його території згідно з рішенням відповідного місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, включаючи виробничі, адміністративні та побутові приміщення, будівлі, споруди, розміщені на такій земельній ділянці, на (в) яких провадиться виробнича діяльність (п.п.7 п.3 Порядку№337).

Потерпілий або працівник, який виявив нещасний випадок, гостре професійне захворювання (отруєння), чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні вжити всіх можливих заходів, необхідних для надання допомоги потерпілому та негайно повідомити про нещасний випадок безпосередньому керівникові робіт, службі охорони праці підприємства (установи, організації) або іншій уповноваженій особі підприємства (установи, організації) (пункт 4 Порядку №337).

Безпосередній керівник робіт чи інша уповноважена особа підприємства (установи, організації) зобов`язані: терміново організувати надання першої домедичної допомоги потерпілому та забезпечити у разі потреби його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити роботодавцеві про те, що сталося; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) обстановку на робочому місці, машини, механізми, обладнання, устатковання у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку, якщо це не загрожує життю та здоров`ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків або порушення виробничих процесів (пункт 5 Порядку №337).

Заклад охорони здоров`я зобов`язаний невідкладно передати з використанням засобів зв`язку (факс, телефонограма, електронна пошта) та протягом доби на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) на виробництві (у разі можливості з висновком про ступінь тяжкості травм) за формою: підприємству (установі, організації), де працює потерпілий або на якому він виконував роботу; територіальному органові Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); робочому органові виконавчої дирекції Фонду соціального страхування за місцем настання нещасного випадку (пункт 6 Порядку №337).

Розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання (п.9 Порядку №337).

На підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню. Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи (пункт 12 Порядку №337).

До складу комісії входять: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії); представник робочого органу Фонду; представник первинної організації профспілки (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння); інші представники підприємства (установи, організації), посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС (у разі потреби та за відповідним погодженням).

До складу комісії не може входити безпосередній керівник потерпілого (пункт 13 Порядку 337).

Пунктом 33 Порядку №337 визначений перелік дій і заходів, обов`язкових до виконання комісією, для встановлення фактів і обставин, необхідних для прийняття рішення про те, чи була подія (випадок), такою, що пов`язана чи не пов`язана з виробництвом.

Відповідно до п.52 Порядку №337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, зокрема є:

1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений);

2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;

5) виконання потерпілим дій в інтересах підприємства (установи, організації), де він працює, що не належать до його трудових (посадових) обов`язків;

8) проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству (установі, організації), або на іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем відповідно до укладеного договору з іншим підприємством (установою, організацією);

10) використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства (установи, організації) з дозволу або за письмовим дорученням роботодавця (безпосереднього керівника робіт);

12) прямування до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об`єкта за дорученням роботодавця.

Рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні) (п.п.3 п. 57 Порядку №337).

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на те, що травмування сталося з ним у межах робочого часу, на прилеглій до підприємства території, під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достатніми і достовірним доказами (ст.77 ст.80 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам і у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів.

Твердження позивача про те, що він, виконуючи свої трудові функції, за дорученням свого керівника здійснював огляд (контроль) зовнішнього периметру території заводу, спростовуються такими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Інструкцією контролерів на КПП, зокрема п.2.5, п.2.8,п.4.2, п.4.3 (а.с.139 -141) і схемою розташування постів і маршрутів патрулювання (а.с.143), відповідно до змісту яких до повноважень контролера не входить огляд (патрулювання) зовнішнього периметра території завода; контролер вправі залишити територію завода лише з дозволу свого безпосереднього керівника.

Пояснювальною позивача від 28 серпня 2019 року, у якій він повідомляє, що о 18.40 після робочої зміни на своєму велосипеді почав рухатися у напрямку свого дому (а.с.152).

Показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_2 , контролерів ВСО, ОСОБА_10 , начальника відділу охорони, ОСОБА_11 , керівника підрозділу ПП «Явір 2000», які підтвердили, що травмування сталося біля прохідної завода приблизно о 18.30. Свідки не підтвердили те, що на момент травмування позивач виконував огляд зовнішнього периметра заводу, пояснювали, що зі слів самого позивача останній прямував додому.

Суд першої інстанції дав об`єктивну оцінку показанням свідків ОСОБА_4 , батька позивача, та ОСОБА_3 , матері позивача, які підтвердили факт травмування біля прохідної завода, але про виконання сином на цей момент трудових обов`язків пояснювали лише з його слів через певний час після проходження лікування.

Стосовно підпису позивача у графі «Підпис про здачу поста» у Книзі прийому і здачі поста №2 (а.с.146) слід звернути увагу на те, що сам позивач як у позові, так і своїх поясненнях не повідомляє про те, що він після отримання травми поставив свій підпис про здачу поста по закінченню чергування (зміни), встановлені фактичні обставини підтверджують, що позивач фізично не міг та не мав часу цього зробити саме о 19.00 26 серпня 2019 року. Наявність цього підпису (коли він зроблений, правомірно чи ні, судом не з`ясовувалося і учасники спору не вимагали з`ясування цих обставин), як і відсутність реакції роботодавця на залишення позивачем робочого місця раніше встановленого часу не є достатнім підтвердженням того, що травмування сталося саме під час виконання позивачем своїх трудових обов`язків.

Ця справа розглянута судом за правилами загального позовного провадження (а.с.47).

За правилами ст.83, ст.84, ст.197, ст.198 ЦПК України позивач у межах позовного провадження зобов`язаний подати усі докази разом з позовною заявою, а за наявності певних обставин клопотати про їх витребування судом, проте у будь-якому випадку докази мають бути надані суду до закінчення підготовчого засідання.

Як вбачається зі змісту відзиву на позов (а.с.126-134), відповідач категорично заперечував, що місце, де сталося травмування позивача, належить до території заводу. Копії відзиву направлені позивачу і його представнику 05 червня 2020 року (а.с.172 175).

Підготовче засідання у справі за участю позивача, його представника, представника відповідача закрите ухвалою суду від 24 липня 2020 року (а.с.178,179).

Як вбачається з листа виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, адвокатський запит представника позивача направлений на адресу його 13 листопада 2020 року (а.с.213).

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що цей доказ лист виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, поданий з порушенням встановленої законом процедури та за відсутності поважних причин є правильним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що необхідність у поданні такого доказу виникла лише у зв`язку із тим, що представники відповідача не могли пояснити у судовому засіданні, кому належить територія, де сталося травмування, не заслуговує на увагу, оскільки позивач та його представник були ознайомлені з такою позицією відповідача ще підчас проведення підготовчого засідання.

Згідно листа виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19 листопада 2020 року (а.с.213) пунктом 5.1.10 Правил благоустрою території міста Кременчука» передбачено, що при відсутності з будь-якого боку підприємства споруд, інших об`єктів межі землекористування підприємства встановлюються на відстані 30 метрів від визначеної межі землекористування.

Наведена інформація не є достатнім доказом у підтвердження того, що падіння та, відповідно, травмування позивача відбулося саме у межах землекористування відповідача, оскільки у справі відсутні докази, якими зафіксоване точне місце падіння і межа землекористування прилеглої до підприємства території.

У справі також відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували пояснення позивача про вчинення тиску відносно нього зі сторони працівників відповідача у частині написання пояснень про обставини травмування.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 07 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2021 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов