Провадження №2/522/6405/21
УХВАЛА

16 липня 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою, штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Малиновського районного суду м.Одеси надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою, штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди.

При зверненні з позовом до суду позивачем не було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору було залишено без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю та надано строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

На виконання ухвали суду від 14 травня 2021 року позивачем на адресу суду було надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви однак, вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху виконано не було, судовий збір не сплачено, натомість позивач повторно просить відстрочити сплату судового збору.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору вказує на складний майновий стан, до якого додає, зокрема, копію витягу з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідку АТ «КБ» ПриватБанк» щодо наявного у позивача банківського рахунку.

У відповідності до норм ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення або звільнити від сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В такому випадку, особа зобов`язана навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно доп.1ч.1ст.8 Закону України«Про судовийзбір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як роз`яснено в п. 29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК (в редакції від 03.08.2017 р.) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в редакції від 03.08.2017 р.) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Перевіривши клопотання позивача та подані ним документи, здійснивши аналіз наведених правових норм суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, який не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Надані позивачем відомості із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не є достатнім доказом того, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі, зважаючи, що нею не надано суду інших доказів, які б свідчили про її майновий стан, зокрема, довідки про склад сім`ї, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, інформації щодо наявності чи відсутності у власності нерухомого майна, транспортних засобів тощо.

Посилання позивача на відсутність коштів на рахунку в банку, також не є підставою для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, так як фінансові розрахунки можуть проводитися як в готівковій, так і у безготівковій формі та за наявності не одного, а декількох розрахункових рахунків.

Згідно з п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, в наданий судом строк позивачка недоліки, зазначені в ухвалі суду від 14.05.2021 не усунула.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява має бути визнана неподаною, та підлягає поверненню ОСОБА_1 , оскільки позивачем не усунуто недоліки в спосіб та строк визначені ухвалою про залишення заяви без руху.

Також, суд роз`яснює позивачу про те, що відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право, відповідно до ч. 7 ст.185 ЦПК України, повторно звернутися до суду із вказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою, штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І. Ковтун