КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 липня2021 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Судді-доповідача Гуля В.В.

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту модернізації змісту освіти, Міністерства освіти і науки України про визнання погодження на посаду методиста вищої категорії відділу організаційно-аналітичного забезпечення та контролю строковим договором, визнання недійсними та скасування наказів про звільнення, визнання відсутності на роботі недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року відкрито провадження по справі.

Не погоджуючись з таким рішення, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга не підписана особою, яка її подала.

Оскільки апеляційна скарга (та її копія) не підписана ОСОБА_1 тому така підлягає поверненню апелянту відповідно до п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України та апелянт має право подати клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту модернізації змісту освіти, Міністерства освіти і науки України про визнання погодження на посаду методиста вищої категорії відділу організаційно-аналітичного забезпечення та контролю строковим договором, визнання недійсними та скасування наказів про звільнення, визнання відсутності на роботі недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії- повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: