Справа № 199/1852/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст.ст.26, 28-30 ЦПК України.

Згідно ст.28 ч.12 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Разом з тим, в тексті позову відсутні будь-які посилання на звернення позивача до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська саме за даним альтернативним правилом підсудності.

Більш того, визначення змісту категорії місця виконання виконавчого напису нотаріуса, як різновиду виконавчого документу, наведене у ст.24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами ч.ч.1, 2 наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виходячи зі змісту ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання будь-якого виконавчого документу є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. А вже такі виконавчі дії можуть провадитися за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна тощо. Отже, місце виконання виконавчого документу та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем (а відтак і місце проживання боржника) можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Такі правові висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 29 жовтня 2020 року по справі №263/14171/19.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять жодного доказу на підтвердження того, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва вчинено будь-яку виконавчу дію з примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса саме на території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра. Натомість, до матеріалів позовної заяви долучено копію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 15 вересня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсією, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до такої постанови боржник/позивач отримує дохід в ТОВ «Горизонт-2007» (), місцезнаходження якого відповідно до загальнодоступних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань знаходиться за межами Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, а отже і поза територіальною юрисдикцією Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

За викладених вище обставин визначення підсудності позову має здійснюватися за правилами загальної підсудності, передбаченими ст.27 ч.2 ЦПК України. Так, єдиним відповідачем по справі зазначено ТОВ «Вердикт Капітал», адреса місцезнаходження якого згідно позову та загальнодоступних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, що є територією Шевченківського району міста, а отже належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва. Відтак, поданий позивачем до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська позов не підсудний цьому суду ні за положеннями ст.27 ч.2, ні за ст.28 ч.12 ЦПК України, на яку позивач до того ж і не посилається. Підстав же для застосування положень ст.ст.26, 29, 30 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову не вбачається.

Згідно ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на наведені вище фактичні обставини і правову позицію суду, предмет та характер спірних правовідносин, а також суб`єктний складу сторін за позовом відсутні підстави для застосування положень ст.ст.26, 28-30 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову, а за загальними правилами підсудності, передбаченими ст.27 ч.2 ЦПК України, позов не підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться в Шевченківському районі м. Києва, що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, приходжу до висновку про необхідність направлення матеріалів даної позовної заяви до зазначеного суду на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26-32, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко