Ухвала

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 759/8390/18

провадження № 61-11494ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва

від 15 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 31 травня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування заходів забезпечення позову у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс» до Головного управління юстиції у місті Києві, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алтекс» (далі - ТОВ «Алтекс») звернулося до суду з позовом до Головного управління юстиції у місті Києві (далі - ГУЮ у місті Києві), Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві), ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту з нерухомого майна.

У червні 2018 року ТОВ «Алтекс» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду від 03 липня 2018 року заяву

ТОВ «Алтекс» про забезпечення позову задоволено частково.

У порядку забезпечення позову накладено арешт та заборонено відчуження жилого приміщення № 84 (аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю

«ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня

2021 року клопотання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, які вжиті згідно з ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року,

якою накладено арешт та заборонено відчуження жилого приміщення

№ 84 (аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею

95,4 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року, представник ТОВ «Алтекс»

Зудінов О. О. оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Алтекс» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ТОВ «Алтекс» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва

від 15 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду

від 31 травня 2021 року.

Разом з тим, з матеріалів касаційного провадження вбачається,

що оскаржувана ухвала Святошинського районного суду міста Києва

від 15 квітня 2021 року апеляційним судом по суті не переглядалася.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Алтекс» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з якою суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим, касаційну скаргу ТОВ «Алтекс» на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року слід залишити без руху з огляду на зазначене.

У касаційній скарзі ТОВ «Алтекс» порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 31 травня 2021 року з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки про її існування дізнався 09 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових ухвалу Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року зареєстровано - 01 червня

2021 року, оприлюднено - 02 червня 2021 року.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Частинами першою, другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Верховний Суд зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Разом з тим, касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду

від 31 травня 2021 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ТОВ «Алтекс» слід сплатити суму судового збору у розмірі 2 270 грн, за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394, 389 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування заходів забезпечення позову у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс» до Головного управління юстиції у місті Києві, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, зняття арешту з нерухомого майна, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року відмовити.

Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року, наведені у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс», неповажною.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтекс»

на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук