Справа № 552/1868/21
Провадження №2/552/1027/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

12.07.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначила, що з 10 вересня 2011 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, а як наслідок втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо. Довгий час шлюбних відносин вони не підтримують. Шлюб існує лише формально.

Тому позивач просила шлюб розірвати. Малолітнього сина ОСОБА_3 просила залишити проживати з матір`ю.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18).

Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 10 вересня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 10 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08 січня 2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна.

На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати.

Відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя.

Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просить залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

Вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про залишення дитини з матір`ю суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що на даний час малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 25 березня 2021 року №2038 (а.с.10).

В той же час судом встановлено, що батьками не вирішувалось питання щодо визначення місця проживання дитини, і спір з цього питання між ними відсутній.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо.

Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

На вказаній відмінності визначення місця проживання дитини при наявності спору між батьками від залишення дитини з одним із батьків при відсутності спору наголошував Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідач не подавав суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із матір`ю.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність залишення малолітнього ОСОБА_6 після розірвання шлюбу між сторонами з матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст. 11О, 112, 113 СК України, ст.ст. 259, 263-265, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1196, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_2 ;

її ОСОБА_1 .

Малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення виготовлено 16 липня 2021 року.

Головуючий О.А.Самсонова