Справа 556/885/21
Номер провадження 2-о/556/82/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2021 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Котик Л.О.

при секретарі - Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Володимирецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту батьківства,-

в с т а н о в и в :

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його батьком.

Свою заяву обґрунтовує тим, що його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю в цивільному шлюбі. На дату його народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб між батьками у встановленому порядку не був зареєстрований. В його свідоцтві про народження запис про батька було здійснено за вказівкою матері. ОСОБА_2 ніколи не заперечував факт свого батьківства і такий факт підтверджується спільним проживанням і веденням спільного господарства з матір`ю заявника. Останній постійно брав участь в його вихованні та матеріальному утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_2 .

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 травня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить встановити факт родинних відносин.

Представник Володимирецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності та прийняти рішення за наявними в ній матеріалами.

Відзив не подано.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 12 січня 2000 року Володимирецьким відділом РАГС, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Володимирець, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №6. Батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №2 від 25.05.2021 року відомості про батька - ОСОБА_4 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

На час народження позивача - ОСОБА_1 шлюб між його батьками не було зареєстровано і тому у свідоцтві про народження заявника його батьком зазначено ОСОБА_4 . Даний запис було зроблено зі слів матері.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25 жовтня 2019 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний запис №17736.

Факт визнання ОСОБА_2 свого батьківства відносно ОСОБА_1 , також підтверджується письмовими поясненнями свідків : ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (пункт 3) роз`яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Згідно зі статтею 53 КпШС України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, в разі народження дитини у батьків які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної норми закону, чинної на час народження ОСОБА_1 , при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) вказані обставини: спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Підставою для встановлення батьківства є належні та достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України .

Разом з тим частина третя статті 53 КпШС України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин та положення ЦПК України не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство.

Частиною третьою статті 53 КпШС України, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України , яка діяла на час виникнення спірних правовідносин", згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини,

а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18).

Встановивши на підставі належним чином досліджених доказів обставини того, що мати заявника ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_2 разом проживали однією сім`єю й вели спільне господарство, виховували та утримували сина, а також, що померлий ОСОБА_2 за життя визнавав позивача своєю дитиною, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог щодо встановлення батьківства та похідної вимоги про внесення відповідних змін до актового запису щодо народження ОСОБА_1 .

А тому суд рахує, що дана заява підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 6, 8, 10-13, 17-18, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Володимирецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Київ є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , де в графі «батько» вказати: ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: Котик Л.О.