Справа № 405/2344/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участі секретаря судових засідань Шупрудько К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНФОРС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою та просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 08.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., реєстровий номер 1347 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНФОРС» кредитної заборгованості в сумі 13196,35 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що про вчинення виконавчого напису він не знав та про його існування дізнався випадково з інформації з реєстру боржників, 12.03.2020р. отримав на адвокатський запит копію виконавчого напису від приватного виконавця Дорошкевич В.Л., копію кредитного договору приватним виконавцем надано не було. Вважає, що здійснений виконавчий напис від 08.02.2020р. є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів, а саме нотаріально посвідченого кредитного договору, а тому у суду є достатньо підстав для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.05.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача надіслала до суду 12.03.2021р. додаткові пояснення по справі, в яких вказала, що позивач не погоджується також із сумою заборгованості зазначеної у спірному виконавчому написі, заборгованість не є безспірною, стороною відповідача доказів видачі кредиту в сумі 5500 грн. не надано, по якій відсотковій ставці розрахована заборгованість по відсоткам не відомо, жодного підтвердження підстав нарахування штрафу та пені до матеріалів справи не долучено, розрахунки нарахування пені та штрафів у виконавчому написі не відповідають умовам кредитного договору. За таких обставин нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам статті 18 ЦК України, ст. 87 та 88 ЗУ «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також надіслала до суду копію кредитного договору, на якому було вчинено виконавчий напис №1347 від 08.02.2020р. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ФІНФОРС» судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. не надав витребуваної судом нотаріальної справи щодо вчинення 08.02.2020 року нотаріальної дії виконавчого напису №1347 та письмових пояснень по справі.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, письмових пояснень по справі до суду не надіслала.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

08.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. було здійснено виконавчий напис за реєстраційним номером 1347 про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором 160893-А від 18.12.2017 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 40071779-4 від 28.08.2018 року є ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості в сумі 13196,35 грн. (яка складається з: 5 500,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 2121, 35 грн. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - строкової заборгованості за сумою кредиту; 0,00 - строкова заборгованість за комісією; 3267,68 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5 575,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями) (а.с. 11).

Тобто, як вбачається з виконавчого напису, заборгованість виникла за кредитним договором № 160893-А від 18.12.2017 року укладеного з ТОВ «СС ЛОУН». В подальшому, ТОВ «СС ЛОУН» відступив право вимоги до позивача за вказаним кредитним договором - ТОВ «ФІНФОРС».

13.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61264726 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1347 виданого 08.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. (а.с. 9-10).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII "Про нотаріат" (надалі - Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - "Порядок вчинення нотаріальних дій", "Порядок").

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості."

При цьому стаття 50 Закону "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суть доводів позовної заяви зводиться до того, що позивач оскаржує порушення процедури вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, а саме: вчинення виконавчого напису на кредитному договорі від 18.12.2017р. №160893-А, який був нотаріально не посвідчений, а також за відсутності документу, що підтверджує безспірність вказаної у договорі заборгованості.

Так, в письмових поясненнях від 12.03.2021р. сторона позивача стверджує, що позивач не погоджується із сумою заборгованості зазначеної у спірному виконавчому написі, заборгованість не є безспірною, стороною відповідача доказів видачі кредиту в сумі 5500 грн. не надано, по якій відсотковій ставці розрахована заборгованість по відсоткам не відомо, жодного підтвердження підстав нарахування штрафу та пені до матеріалів справи не долучено, розрахунки нарахування пені та штрафів у виконавчому написі не відповідають умовам кредитного договору.

Жодних інших доказів стороною відповідача, що могли б спростувати доводи позивача суду надано не було.

Ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Якщо учасник справи без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, які б спростовували доводи позивача, то суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність обставин, на які посилається позивач, а саме, що порушено процедуру вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом та вчинення виконавчого напису на кредитному договорі від 18.12.2017р. №160893-А, який був нотаріально не посвідчений, а заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ ''ФІНФОРС'' в сумі 13196, 35 грн. не є безспірною. Відтак, виконавчий напис №1347 від 08.02.2020 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. є незаконним.

Згідно вимог статей 141, 264 та 265 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення по суті, вирішує питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому, судовий збір по справі стягується з відповідача на користь держави, в сумі 840, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВ «ФІНФОРС» (місцезнаходження: Новопечерський провулок, буд.19/3, корпус 2, офіс 9, Печерський район, м. Київ, 01042, ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович (місцезнаходження: вул. Грушевського, 15, оф.6, м. Бровари, Київська область, 07401), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна (місцезнаходження: вул. Раїси Окіпної, 4, корп. А, оф. 71-А, м. Київ, 02002) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 08 лютого 2020 року №1347 вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості в сумі 13196, 35 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «ФІНФОРС» (місцезнаходження: Новопечерський провулок, буд.19/3, корпус 2, офіс 9, Печерський район, м. Київ, 01042, ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам по справі.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК