ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4349/21 Справа № 205/4611/19 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

21 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді: Петешенкової М.Ю.,

суддів: Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

07 липня 2021 року ОСОБА_1 повторно подала до апеляційного суду заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року було скасовано вжиті у справі заходи забезпечення позову, відповідач активно намагається продати спірну нерухомість, тому на даний час існує загроза унеможливити ефективний захист прав позивача при перегляді справи у суді апеляційної інстанції.

19 липня 2021 року заява про забезпечення позову була передана судді Петешенковій М.Ю.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року шляхом скасування заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч., посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно нерухомого майна (торговельного павільйону), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову, згідно ст.149 ЦПК України, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Посилаючись на можливість ускладнення захисту прав позивача у суді апеляційної інстанції, заявник зазначає, що після скасування заходів забезпечення позову відповідач намагається продати спірну нерухомість, на підтвердження чого надає роздруківки оголошення з мережі інтернет.

Однак такі роздруківки окрім зазначення адреси майна та його фотозображень, не містять жодної інформації щодо цілі оголошення, автора його розміщення або достовірності даних. Тобто надані докази не свідчать про те, що АТ «Альфа-Банк» намагається відчужити спірне майно.

Таким чином заявником не обґрунтовано існування загрози виконання можливого рішення або інших перешкод у ефективному захисті прав позивача при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.153, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова