Справа № 372/1592/21
Провадження № 2-1158/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Сокол О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Енергія» про зняття арешту з майна ,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2021 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою в якій просила скасувати арешт, що значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером листа Державної виконавчої служби 6292 від 19.06.2003 року, реєстраційний номер обтяження 1342711 зареєстрований 30.09.2004 року та реєстраційний номер обтяження 1347953 зареєстрований 01.10.2004 року реєстратором Обухівською районною державною нотаріальною конторою з усього нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після його смерті позивачка звернулась із заявою до нотаріуса про відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва після померлого, однак їй було відмовлено з підстав існування обтяжень на нерухоме майно спадкодавця через наявність боргу перед відповідачем. На сьогодні питання вирішено, притензій по оплаті за теплопостачання ПрАТ не має.

05 травня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

27 травня 2021 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, з проханням розглядати справу за його відсутності та проханням скасувати накладений арешт.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції від 19.06.2003 року при примусовому виконанні виконавчого листа 2-2882 виданого Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за теплову енергію накладено арешт на все майно ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно інформаційної довідки №254797938 від 28.04.2021 року на підставі обтяження: лист 6292 від 19.06.2003 року Державної виконавчої служби, Обухів ДНК накладено арешт на невизначене майно, все майно ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження 1342711, зареєстровано 30.09.2004 року 11:37:22 за №1342711 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора.

Відповідно інформаційної довідки №254798613 від 28.04.2021 року на підставі обтяження: лист 6292 від 19.06.2003 року Державної виконавчої служби, Обухів ДНК, об`єкт обтяження; невизначено, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження 1347953, зареєстровано 01.10.2004 року 16:26:16 за №1347953 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки виданої ПАТ «Енергія» вбачається, що станом на 01.05.2021 року заборгованості за теплоенергією за адресою АДРЕСА_1 не має.

Листом №481/02-14 від 26.04.2021 року Обухівською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно що належало спадкодавцеві через виявлення арешту на спадкове майно.

Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

За правилами ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В силу ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Також з метою захисту порушеного права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися майном, суд вважає за необхідне вилучити з Державного реєстру (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) запис про арешт нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 328 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт, який значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером листа Державної виконавчої служби 6292 від 19.06.2003 року, реєстраційний номер обтяження 1342711 зареєстрований 30.09.2004 року та реєстраційний номер обтяження 1347953 зареєстрований 01.10.2004 року реєстратором Обухівською районною державною нотаріальною конторою з усього нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць