Справа №: 653/2722/20
Провадження № 2-к/653/1/21
У Х В А Л А

іменем України

24 лютого 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря Мироненко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні Генічеського районного суду Херсонської області цивільну справу за клопотання ОСОБА_1 про визнання та примусове виконання на території України судового наказу по справі № 2-143-1987/20 від 10 червня 2020 року Мировий суддя судової ділянки № 143 Волгоградської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про визнання та примусове виконання на території України судового наказу по справі № 2-143-1987/20 від 10 червня 2020 року Мировий суддя судової ділянки № 143 Волгоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.06.2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року клопотання прийнято до розгляду.

Заявник в своєму клопотанні посилалася на те, що 10 червня 2020 року Мировий суддя судової ділянки № 143 Волгоградської області виніс судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.06.2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою від 23.06.2020 року провідного судового пристава-виконавця Управління Федеральної служби судових приставів по Волгоградській області заявнику було відмовлено в порушенні виконавчого провадження і вищевказаний судовий наказ-виконавчий документ повернуто без виконання, так як боржник змінив своє місце проживання і на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судовий наказ вступив в законну силу та підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів, але не виконується на території РФ через вищевказані обставини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але додала до матеріалів справи заяву, відповідно до якої просить суд клопотання про визнання та примусове виконання рішення на території України розглядати без її участі.

Боржник ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, заперечень до суду не надали, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідност.467 ЦПК України суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.

Судом встановлено, що 10 червня 2020 року Мировий суддя судової ділянки № 143 Волгоградської області виніс судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.06.2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою від 23.06.2020 року провідного судового пристава-виконавця Управління Федеральної служби судових приставів по Волгоградській області заявнику було відмовлено в порушенні виконавчого провадження і вищевказаний судовий наказ-виконавчий документ повернуто без виконання, так як боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судовий наказ вступив в законну силу та підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів, але не виконується на території РФ через вищевказані обставини.

Згідно зі ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної країнами-учасницями СНД у м. Мінську 22.01.1993 року, та ратифікована Законом України від 10.11.1994 року.

Згідно ст.54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно дост.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468 ЦПК України не встановлено.

Керуючисьст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.ст. 462-468 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та примусове виконання на території України судового наказу по справі № 2-143-1987/20 від 10 червня 2020 року Мировий суддя судової ділянки № 143 Волгоградської області - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання судового наказу по справі № 2-143-1987/20 від 10 червня 2020 року Мировий суддя судової ділянки № 143 Волгоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.06.2020 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення іноземного суду направити сторонам у відповідності до статті 272 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова