Справа №: 398/1731/20
провадження №: 2/398/160/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" березня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Крімченко С.А.

за участі секретаря - Кулікової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ « Страхова компанія «Країна», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування за майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до АТ « Страхова компанія « Країна», третя особа ОСОБА_2 , згідно якого просив стягнути з «Страхова компанія «Країна» на його користь 12506 грн. 53 коп. майнової шкоди. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09.02.2020року близько 13год 10 хв. на вул.6- го Грудня в м.Олександрії сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Переконавшись у відсутності автомобілів,які рухаються в попутному напрямку, керуючи власним автомобілем, він, ОСОБА_1 , почав рух заднім ходом для виїзду з паркувального місця біля магазину «АТБ». В цей же час, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 та, рухаючись по зустрічній смузі руху, вирішив припаркуватися біля магазину «АТБ», та, перетнувши подвійну суцільну лінію,здійснив зіткнення з його автомобілем. В результаті ДТП належний йому автомобіль VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження у вигляді деформації заднього лівого крила та бамперу,що підтверджується схемою ДТП, Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, та висновком №19.2020 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 13.05.2020року.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2020року в справі №398/424/20 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП.Як йому потім стало відомо,відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не складався та до суду не направлявся. Встановлені законодавством строки для складання протоколу вичерпано. Але, постановою серії БАА №677306 від 09.02.2020року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за перетин подвійної суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.3. ,що мало місце 09.02.2020 р. о 13:10 по вул.6го Грудня в м. Олександрії. З урахуванням викладеного, вважає ,що саме допущені ОСОБА_2 порушення ПДР,стали причиною ДТП.

Відповідно до п.1.4. Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те,що й інші учасники виконають ці Правила. Тому, виїзжаючи з парковки біля АТБ на власному автомобілі, він переконався в безпеці руху і відсутності транспортних засобів ,що рухаються по смузі руху,на яку він виїжджав. Однак, він не міг передбачити, що в цей час ОСОБА_2 , рухаючись по зустрічній смузі,знехтувавши чинними Правилами дорожнього руху, вирішить перетнути подвійну суцільну лінію та припаркуватися біля АТБ, в результаті чого вчинить зіткнення з його автомобілем. Таким чином, ОСОБА_2 мав можливість уникнути зіткнення транспортних засобів,якби належним чином виконував розділ 34 Правил дорожнього руху. Відповідно до якого Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.3(подвійна суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Таким чином, вважає, що саме неправомірні дії ОСОБА_2 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів. Протиправність дій , вина ОСОБА_2 та причинно-наслідковий зв`язок підтверджується схемою ДТП, постановою серії БАА №677306 від 09.02.2020року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, постановою Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2020року про закриття справи відносно нього, ОСОБА_1 , фотографіями з місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП ( з матеріалів справи №398/424/20).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,яка застрахувала свою цивільну відповідальність, несе відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди та в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/0613163 ОСОБА_2 на час ДТП керував застрахованим транспортним засобом. Цивільно-правову відповідальність застраховано в АТ СК «Країна». Пунктом 4 полісу №АО/0613163 встановлено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду,заподіяну майну в розмірі 100 000 гривень. Пунктом 5 визначено розмір франшизи в 0 гривень.

Враховуючи викладене, 17.02.2020року він звернувся до АТ СК «Країна» з повідомленням про ДТП, а 24.04.2020 року з заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додав копію постанови Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2020р. про закриття справи відносно нього, копію постанови серії БАА №677306 від 09.02.2020року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, довідку про дорожньо-транспортну пригоду.

Однак, листами від 07.05.2020року та від 18.05.2020року,які додаються, йому фактично відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на необхідність подання постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності . Оскільки протокол відносно ОСОБА_2 не складався, то у нього відсутня можливість подати страховику докази вини ОСОБА_2 у вигляді постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності та отримати відшкодування збитків в позасудовому порядку.

Згідно ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Висновку №19.2020 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку від 13.05.2020 року вартість завданого йому матеріального збитку( з урахуванням зносу) становить 12506 грн. 53коп.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У зв`язку з цим та з урахуванням викладеного, він змушений звернутися до суду.

Представник відповідача АТ СК «Країна» позовні вимоги не визнав в повному обсязі , надав відзив, в якому вказав наступне. Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.03.2020 року за справою №398/424/20 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, але згідно до мотивувальної частини: «З наданих матеріалів справи неможливо зробити однозначний висновок про винуватість саме ОСОБА_1 у вчинені правопорушення за ст.124 КУпАП», тобто, виходячи з формулювання більш схоже на те, що судді просто не вистачило доказової бази, а не те, що ОСОБА_1 однозначно не винний в даній ДТП. Згідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду №051117, копія якої додана до позову (п.4 Додатків), взагалі винною в ДТП за справою особою, зазначено саме Позивача - ОСОБА_1 , а не третю особу - ОСОБА_3 , цивільно- правову відповідальність якого застраховано в АТ «СК «Країна».Відповідно до Постанови БАА №677306, копія якої також додана до позовної заяви (п.5 Додатків), третю особу - ОСОБА_2 , було піддано штрафу за порушення щодо перетину розмітки 1.3., тобто застосовано санкцію ч.І статті 122 КУпАП, яка не пов`язана з дорожньо- транспортною пригодою.Таким чином,вважає, що Позивачем жодним з належних та допустимих доказів не доведено вину особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в АТ «СК «Країна» , а саме ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді за справою, тому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не настала, так само як і обов`язок АТ «СК «Країна» щодо виплати страхового відшкодування за цим випадком , а тому вимоги Позивача є необгрунтованими та незаконними. Крім цього, зазначає, що згідно до ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, з доданням відомостей про банківські реквізити заявника.Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, обов`язок щодо сплати страхового відшкодування виникає у страховика лише у випадку подання всього пакету документів передбачених ст.35 Закону, в тому числі заяви на виплату страхового відшкодування з зазначенням банківських реквізитів, на які повинно бути зараховано страхове відшкодування та постанови суду, щодо винуватості особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Так само, цією ж статтею передбачено строк для здійснення виплати страхового відшкодування, а саме не пізніше 90 днів з моменту подання заяви на виплату страхового відшкодування.Але Позивачем не виконано вищенаведені вимоги діючого законодавства, та не подано на адресу АТ «СК «Країна», а ні заяви на виплату страхового відшкодування, а ні постанови суду, яка б встановлювала вину застрахованої особи.А заяву ОСОБА_1 від 24 квітня 2020 року про виплату страхового відшкодування не можна розцінювати як заяву на виплату страхового відшкодування, оскільки вона навіть не містить жодних банківських реквізитів , на які б страховик міг здійснити виплату страхового відшкодування,тобто Позивач сам створив умови, за яких навіть при прийнятті позитивного рішення за випадком АТ «СК «Країна» не зможе виконати свої обов`язки, через невиконання своїх Позивачем.Про відсутність повного пакету документів, передбачених ст.35 Закону, необхідних для розгляду страхової справи та прийняття рішення страховик неодноразово інформував Позивача, а саме листом Вих.№7574 від 07 .05. 2020 року (п.8 Додатків) та листом вих.№7859 від 18.05.2020 року (п.9. Додатків), однак останній замість надання відповідних документів, безпідставно звернувся до суду, незважаючи на те, що у страховика навіть не виник обов`язок щодо розгляду страхової справи та прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування.Зазначено також , що позивачем невірно визначено предмет позову, та зазначено на стягнення з страховика шкоди, яку він не завдавав, замість стягнення страхового відшкодування, що також призводить до необґрунтованості позовних вимог, через це.Таким чином, через неправильне визначення предмету позову з боку Позивача, позовні вимоги до АТ «СК «Країна» про стягнення шкоди не можуть бути задоволені через їх необґрунтованість відносно страховика.

Позивачем ОСОБА_1 до суду була подана заява про зміну предмету позову. А саме , позовні вимоги викладені в наступній редакції: » Стягнути з АТ «СК «Країна» на його користь 12506 грн. 53 коп. страхового відшкодування за майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.»

Позивачем ОСОБА_1 також було подано відповідь на відзив.В даній відповіді позивач зазначає, що факт заподіяння шкоди та її розмір ним доведено належними та допустимими доказами,що містяться в матеріалах справи. Постановою ВАЛ №677306 , також доведено порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху,що привели до спричинення шкоди його транспортному засобу. Висновки відповідача про те,що це порушення не пов`язане з ДТП є необгрунтованими та спростовуються сукупністю наявних у справі доказів.Жодних доказів ,які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_2 ,як заподіювача шкоди, відповідачем не надано.Також ,враховуючи наявність преюдиційного рішення суду, яким встановлено відсутність його вини у вчинені ДТП, вважає безпідставними доводи відповідача про недоведеність вини ОСОБА_2 , який с заподіювачем шкоди. Також вважає безпідставними доводи відповідача щодо покладення на нього обов`язку доведення вини. Зазначив також, що намагаючись уникнути необхідності сплати страхового відшкодування за майнову шкоду,завдану ДТП, відповідач в своєму відзиві зазначає, що ним не було подано постанови суду про встановлення вини застрахованої особи та заяви на виплату страхового відшкодування, що на думку відповідача, робить даний позов передчасним та необгрунтованим.Такі доводи відповідача не відповідають дійсності,оскільки 24.04.2020 року він звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, до якої надавав наявні докази вини застрахованої особи. Однак, відповідач як єдиний можливий доказ застрахованої особи розглядає виключно постанову про притягнення застрахованої особи до відповідальності за ст.124 КпАП, про що і зазначив у своїх відповідях від 07.05.2020 року та від 18.05.2020р. Враховуючи відсутність об`єктивної можливості надати постанову, яка вимагалася відповідачем, він був позбавлений можливості отримати страхове відшкодування в позасудовому порядку.Що ж до доводів відповідача ,що його заява від 24.04.2020 року не може вважатися заявою на виплату страхового відшкодування,оскільки до неї не долучено банківських реквізитів, то зазначає, ,що відповідно до ст.36.1 ЗУ стаття 3 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.Таким чином, законодавством встановлено альтернативні варіанти отримання страхового відшкодування, в тому числі і на підставі рішення суду.

Представником відповідача АТ «СК «Країна» в суд було направлено заперечення на відповідь на відзив.В запереченні зазначено, що відсутність складу злочину або адміністративного правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.Твердження Позивача про відсутність його вини у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 09.02.2020 року нічим не підкріплені, а отже Позивачу необхідно довести відсутність його вини у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.Натомість Позивач, стверджуючи про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, не може підтвердити наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та настанням ДТП, оскільки такий зв`язок відсутній. Зазначено також , що Позивач стверджує про доведеність розміру заподіяної шкоди, посилаючись на Висновок експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 19.2020 від 13.05.2020 року, однак даний висновок містить суттєві порушення, внаслідок чого достатнім та допустимим доказом в даному випадку бути не може.Так, додаток № 2 (сторінка 21) містить таблицю з видами ремонтних робіт та вартістю нормо-годин при їх проведенні. Експерт зазначає, що згідно даних Бюлетеня Авто- товарознавця № 112 вартість фарбувальних робіт, зокрема одна нормо-година по нанесенню 2-х слойної емалі коштує 450,00 гривень.АТ «СК «Країна» надає витяг з Бюлетеня Авто- товарознавця, в якому зазначена експертом вартість однієї нормо-години по нанесенню 2-х слойної емалі становить 420,00 гривень. Таким чином, заведені експертом дані при розрахунку вартості матеріального збитку призвели до завищення кінцевої суми.Окрім того, експертом було визначено вартість матеріального збитку не на момент його настання (09.02.2020 року), а на момент оцінки - 13.05.2020 року, що також призвело до спотворення результатів дослідження.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 червня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив.В судовому засіданні пояснив, що він на автомобілі VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 перебував на паркувальному майданчику біля супермаркету АТБ по вул. 6 Грудня, 135 м.Олександрії.Коли він виїжджав з місця парковки, при задньому ході автомобіля ввімкнулися задні фонарі.В цей час автомобіль ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу руху і відбулося зіткнення їхніх автомобілів. Вважає, що в даному ДТП винним є водій ОСОБА_2 , який грубо порушив ПДР, виїхавши на зустрічну смугу руху, при цьому перетнувши суцільну лінію розмітки. На місці ДТП працівники поліції зазначили, що будуть складені протоколи на обох учасників ДТП, але чомусь був складений протокол лише на нього.Схему ДТП склали на місці.На місці ДТП він зробив фотознімки, які долучив до матеріалів справи. На наступний день після ДТП він звернувся в Знам`янське відділення СК « Країна» і повідомив про ДТП. Експерт зі страхової компанії оглядав його пошкоджений автомобіль та фотографував. Він звертався в страхову компанію з заявою про виплату страхового відшкодування , але кошти йому не були виплачені, так як не був встановлений винуватець ДТП.тому він вимушений звернутися до суду.

Представник відповідача АТ «СК «Країна» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі .Мотивував тим, що позовна заява не відповідає певним вимогам, звіт про оцінку пошкодженого майна має суттєві порушення, завищена сума фарбувальних робіт, не встановлена вина застрахованої особи ОСОБА_2 .

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він рухався по вул. 6 Грудня м.Олександрії.Погодні умови не дозволили побачити розмітку на дорозі, тому він повернув, щоб припаркуватися біля магазину» АТБ».Коли він хотів припаркуватися, то позивач почав рухатися назад і відбулося зіткнення їхніх автомобілів.Він не бачив явних ознаків того, що позивач від» їжджає на своєму автомобілі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача,показання свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Разом з тим, однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09 лютого 2020 року інспектором СРПП Олександрійського відділу поліції Рудіком Є.А. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 107473 , згідно якого зазначено, що 09.02.2020 року о 13 год. 10 хв. в м.Олександрії Кіровоградської області , вул.. 6 Грудня,135, ОСОБА_1 , керуючи ТЗ VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, НОМЕР_2 , який рухався позаду з лівої сторони. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.Зазначено, що були порушені вимоги п.10.9 ПДР України та ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 398/424/20 (провадження 3/398/255/20) від 03 березня 2020 року, яка набрала законної сили 16.03.2020 року, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 124 КУ пАП. (а.с. 7-8 ).

Крім цього, 09.02.2020 року тим же інспектором СРПП Олександрійського відділу поліції Рудіком Є.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 677306 , згідно якої на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за те, що 09.02.2020 року 0 13 год. 10 хв. ОСОБА_2 , керуючи ТЗ ВАЗ 2107, НОМЕР_2 перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 398/424/20 (провадження 3/398/255/20), які були витребувані судом із архіву суду та оглянуті в судовому засіданні, в них містяться письмові пояснення учасників ДТП та схема ДТП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , останній зазначив, що 09.02.2020 року приблизно в 12.55 год. , від» їжджаючи від стоянки за адресою вул.. 6 Грудня,135( магазин АТБ ) , переконавшись у відсутності автомобілів, які рухалися в попутному напрямку, почав рух автомобілем. Автомобіль ВАЗ 2107, НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, перетнув подвійну суцільну смугу та здійснив зіткненням з його автомобілем.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , останній зазначив, що 09.2020 року приблизно о 13 год. , рухаючись автомобілем ВАЗ 2107, НОМЕР_2 по вул.. 6 Грудня , 135 біля магазину АТБ , під час паркування автомобіля , його вдарив автомобіль VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 в ліве переднє крило, виїжджаючи задом зі стоянки для автомобілів.В цей день була слякоть і дорожньої розмітки не було видно.

Згідно результатів алкотестера Драгер, обидва учасника ДТП були в тверезому стані.

Згідно схеми ДТП автомобіль ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_2 перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , який виїжджав зі стоянки для автомобілів біля супермаркету АТБ по вул.6 Грудня,135. Автомобіль ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у виді деформації переднього лівого крила та фартука , а автомобіль VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження у виді деформації заднього лівого крила та бампера.

Допитаний в якості свідка інспектор СРПП Олександрійського відділу поліції Рудік Є.А. зазначив, що він був на місці ДТП.Суцільну лінію розмітки було погано видно і він виніс постанову відносно ОСОБА_2 за перетин суцільної полоси руху , а відносно ОСОБА_1 склав протокол за порушення ст.. 124 КУпАП , так як останній не переконався в безпечності руху . Зазначив, що не може визначити винного в ДТП. На запитання головуючого по справі при дослідженні матеріалів справи, не міг пояснити, чому не склав протоколи на обох учасників ДТП, якщо він не зміг з`ясувати хто саме винен в даному ДТП і дати можливість суду вирішити дане питання .Зазначив, що тепер йому зрозуміло, що ОСОБА_2 грубо порушив ПДР та сталося ДТП.

Суд, дослідивши матеріали справи , заслухавши учасників ДТП, працівника поліції, оглянувши схему ДТП та фотознімки, зроблені на місці ДТП, дійшов висновку, що в даній ДТП винен водій ОСОБА_2 , який, перетнувши подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , який виїжджав зі стоянки для автомобілів біля супермаркету АТБ по вул.6 Грудня,135.

Крім того, як вбачається із фотознімків з місця ДТП, незважаючи на погодні умови, суцільна лінія дорожньої розмітки на ділянці, де трапилося ДТП, проглядається достатньо.З письмових пояснень ОСОБА_2 видно, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто поряд з місцем ДТП і йому достеменно було відомо про наявність дорожньої розмітки, що ним не було спростовано в судовому засіданні.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено , що в даному ДТП винний саме водій автомобіля ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с. 16).

Разом з цим, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 була застрахована СК «Країна», що підтверджується полісом АО/0613163 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Країна» (а.с.12)

ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи .В судовому засіданні зазначив, що звертався до Знам`янського відділення ПАТ «СК «Країна» і експерт останнього фотографував та оглядав його пошкоджений транспортний засіб.Даний факт не був спростований в судовому засіданні представником відповідача.

Згідно із ст. 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до ст. 22.1 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Акт огляду пошкодженого транспортного засобу та оцінку шкоди , заподіяну внаслідок ДТП автомобілю позивача, представник відповідача ні позивачу, ні суду не надав.

24.04.2020 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши до заяви копію постанови Олександрійського міськрайонного суду від 03.03.2020 року, копію постанови БАА № 677306 та довідку про ДТП.

07.05.2020 року та 18.05 ПАТ «СК «Країна» повідомило позивача про необхідність надання заяви із зазначенням реквізитів для перерахування коштів та копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Тобто, однією з умов виплати страхового відшкодування згідно даних листів , є надання постанови суду про визнання ОСОБА_2 винним у настанні ДТП , яке набрало законної сили.Через некомпетентність та недобросовісність працівника поліції , який на місці складав матеріали по даному ДТП, позивач, відповідно , не мав можливості надати таку постанову.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України ).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Пунктом 4 полісу №АО/0613163 застрахованого транспортного засобу ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 під час ДТП встановлено страхову суму відповідальності на одного потерпілого за шкоду,заподіяну майну в розмірі 100 000 гривень. Пунктом 5 визначено розмір франшизи в 0 гривень.

Згідно висновку № 19.2020 експертного авто-товарознавчого дослідження від 13 травня 2020 року вартість матеріального збитку, що завдана власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент проведення дослідження становить 12506 грн. 53 коп.

Представник відповідача та третя особа не погодилися з даним висновком та визначеною сумою, але в судовому засіданні відмовилися заявляти клопотання про призначення експертизи.

З урахуванням зауважень представника відповідача до даного висновку, а саме завищення вартості фарбувальних робіт, позивачем був наданий висновок № 51.2020 від 11.11.2020 року до висновку № 19.2020 експертного авто-товарознавчого дослідження від 13 травня 2020 року , який є невід`ємною частиною данного висновку .Згідно даного висновку уточнена вартість матеріального збитку, що завдана власнику автомобіля марки VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент проведення дослідження, яка становить 12302 грн. 53 коп.

Суд критично відноситься до позиції представника відповідача щодо наданого висновку, який він вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки вказаний висновок є письмовим доказом, приймається судом як доказ та який представником відповідача не спростований. Представником відповідача до суду не надано іншого документу, який би спростував висновок експертного авто-товарознавчого дослідження, наданого позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 12302 грн. 53 коп. страхового відшкодування за майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать , зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати , пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За подачу позовної заяви позивачем був сплачений судовий в сумі 840 грн.80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією, доданою до матеріалів справи.( а.с.4)

За виконання авто-товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 2550 грн( а.с. 37)

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В матеріалах справи міститься договір № 08.05 від 27.05.2020 року на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Гулян Яніною Вікторівною, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_5 ( а.с.44,46)

До матеріалів справи була додана копія квитанції № 066338 від 01.06.2020 року про оплату правової допомоги по договіру № 08.05 від 27.05.2020 року на суму 1000 грн..( а.с. 44)

Крім того, адвокатом Гулян Я.В. надано детальний опис робіт в процесі надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача не зазначалося про завищені розцінки адвоката. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для позивача, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами та розрахунками виконаних робіт понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Розмір правової допомоги стягується з відповідача .

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності),а також критерію розумності їхнього розміру,виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини,присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції.Зокрема,згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат,лише якщо буде доведено,що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (РішенняЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 4390 грн. (840 грн. 80+ 2550+1000 грн .)

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ « Страхова компанія « Країна», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування за майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з АТ « Страхова компанія « Країна» на користь ОСОБА_1 12302 грн. 53 коп. страхового відшкодування за майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з АТ « Страхова компанія « Країна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп. , витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2550 грн. та 1000 грн. на відшкодування правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (проживає: АДРЕСА_2 )

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (адреса місцезнаходження: 04176, м.Київ, вул.Електриків, 29А).

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 ).

Повне судове рішення складено 10.03.2021 року.

Суддя