ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1724/16-ц
Провадження №8/477/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

03 березня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Васильєві К.Є.,

за участю:

представника заявника (позивача) ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кутельвас Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, постановленого Жовтневим районним судом Миколаївської області 7.11.2016 року, за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «МСП НІКА-ТЕРА» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року у справі №477/1724/16-ц та ухвалення нового рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування своїх вимог заявник зазначив, що рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.11.2020 року у справі №488/179/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «МСП Ніка-Тера» про визнання незаконним та скасування наказу начальника порту від 20 березня 2015 року №690/4-О та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу 22 березня 2015 року у сумі 378,72 грн. Зазначеним наказом ОСОБА_2 було надано відпустку 22 березня 2015 року без збереження заробітної плати. Підставою надання відпустки зазначено заяву ОСОБА_2 від 21.03.2015 року. В судовому порядку було встановлено факт, що заява від 21.03.2015 року про надання відпустки без збереження заробітної плати, написана від імені ОСОБА_2 , та підпис на ній йому не належить, в зв`язку з чим, наказ про надання відпустки визнано незаконним та скасовано. Оскільки рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року було прийнято з врахуванням незаконного наказу начальника порту ТОВ «МСП Ніка-Тера» від 20.03.2015 року №690/4-О та підроблених доказів, та зазначені обставини є істотними, оскільки на їх підставі можна зробити висновок про незаконність дій відповідача та фактичне створення перешкод у допуску заявника до робочого місця, що призвело до його вимушеного прогулу з вини відповідача, та зазначені обставини раніше не були відомі заявнику, він звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами.

15 лютого 2021 року представником відповідача подано відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якому зазначено, що доводи заявника стосовно того, що рішення у справі грунтується на підставі наказу №690/4-О від 20.03.2015 року про надання йому 22.03.2015 року відпустки без збереження заробітної плати, визнаного рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва незаконним, не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду у справі №477/1724/16-ц були вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.03.2015 року, а не з 22.03.2015 року. При цьому, суд, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення. Таким чином, скасування зазначеного наказу не може бути підставою для перегляду рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року за нововиявленими обставинами.

Також, представник відповідача зазначив, що заявник, звернувшись з заявою про перегляд судового рішення, просить застосувати для визначення підстав для перегляду рішення аналогію закону чи права у зв`язку з тим, що ст.423 ЦПК не передбачено такої підстави як винесення рішення у справі на підставі недостовірних та незаконних доказів. Однак, при цьому, заявник фактично посилається на підставу, зазначену у п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, що означає подання ним заяви поза межами трирічного строку, передбаченого п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України, який сплив 27.12.2019 року та не може бути поновлений.

В зв`язку з зазначеним, представник відповідача вважала заяву ОСОБА_2 не обґрунтованою та такою, що подана з пропуском визначеного законодавством строку, в задоволенні якої належить відмовити (т.3 а.с.42-48).

У судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, за участі його представників. Також надав письмові пояснення, відповідно до яких заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав та просив задовольнити з тих підстав, що відповідачем були створені штучні перешкоди для виконання ним своїх трудових обов`язків, зокрема, підроблено заяву про надання відпустки 22.03.2015 року без збереження заробітної плати, посилаючись на яку, суд у своєму рішенні дійшов висновку про недоведеність факту створення відповідачем перешкод щодо його допуску на робоче місце (т.3 а.с.75,76-81).

Представник заявника адвокат Миронов О.В. заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Представник відповідача заяву не визнала, просила відмовити у її задоволенні з підстав, про які зазначала у відзиві. Повідомила про прийняття Миколаївським апеляційним судом рішення у справі №488/179/17, яким рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.11.2020 року в частині вирішення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, в задоволенні вимог ОСОБА_2 до ТОВ «МСП Ніка-Тера» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та цивільної справи №477/1724/16-ц, оцінивши наявні у справі докази, наведені заявником підстави для скасування рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року у справі № 477/1724/16-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до TOB «МСП Ніка-Тера» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (т.1, а.с. 250-256).

Вказане рішення ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року було залишено без змін (т. 2 а.с.133-134).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року вказані судові рішення залишені без змін. Відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_2 колегія суддів ВССУ вважала обґрунтованими висновки судів першої і апеляційної інстанції щодо недоведеності факту відсторонення позивача від роботи та незаконного вилучення у нього перепустки (т.2 а.с.170-171).

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2020 року у справі №488/179/17 за позовом ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу начальника порту ТОВ «МСП Ніка-Тера» від 20 березня 2015 року № 690/4-О, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 22.03.2015 року, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ , стягнуто з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу 22 березня 2015 року в сумі 378 грн. 72 коп. (т.3 а.с.26-28).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2020 року в частині вирішення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, в задоволенні вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Рішення в частині вирішення вимог про визнання незаконним та скасування наказу залишено без змін .

З заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник звернувся 23.12.2020 року з тих підстав, що рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.11.2020 року встановлено факт непідписання ОСОБА_2 заяви про надання відпустки 22.03.2015 року без збереження заробітної плати на підставі якої винесено наказ №690/4-О від 20.03.2015 року. При цьому, до підстав перегляду заявник просив застосувати аналогію закону (аналогію права) в зв`язку з тим, що ч.2 ст.423 ЦПК України не передбачено у якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами встановлення рішенням у цивільній справі факту фальшивості письмових доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у справі.

Згідно з ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК підстав, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, в зв`язку з чим, судом не вбачається підстав для застосування аналогії закону (права) відповідно до ст.8, ч.9 ст.10 ЦК України.

Разом з тим, нововиявленою обставиною як юридичним фактом, який має істотне значення для розгляду справи, але не міг бути відомий ОСОБА_2 на час ухвалення судового рішення, на яку він фактично посилається в заяві про перегляд судового рішення, є саме обставина недійсності наказу та підробки заяви, а не самі документи.

Таким чином, підставою, з якою фактично звертається заявник ОСОБА_2 для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є підстава, передбачена п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, а саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З матеріалів справи № 477/1724/16-ц вбачається, що позивач ОСОБА_2 зазначає про незаконне відсторонення його від роботи саме з 23 березня 2015 року і саме період з 23 березня він вважав вимушеним прогулом, та ним не вказувалося, що 22 березня 2015 року відповідач не допускав його до виконання трудових обов`язків. Обставина, що 22.03.2015 року мав місце вимушений прогул ОСОБА_2 , судом у справі №477/1724/16-ц не встановлювалась та рішенням від 07.11.2016 року позивачу відмовлено у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.03.2015 року.

Суд приходить до висновку, що доводи на які посилається заявник як на доказ наявності нововиявлених обставин, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, виходячи з наступного.

Визнання наказу №690/4-О від 20.03.2015 року незаконним та його скасування рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 18.11.2020 року у справі №488/179/17 не є тією обставиною, яка може вплинути на висновки суду у справі №477/1724/16-ц таким чином, що якби вказана обставина була відома на час ухвалення рішення від 07.11.2016 року, то його зміст був би іншим.

Так, рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва в частині вирішення вимог ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 22.03.2015 року скасовано постановою Миколаївського апеляційного суду, оскільки позивачем не доведено, що мав місце саме вимушений прогул з вини відповідача.

Отже, встановлення факту підроблення заяви, написаної від імені ОСОБА_2 , не стало підставою для висновків суду про незаконність дій відповідача та створення перешкод у допуску ОСОБА_2 до робочого місця, та як наслідок - вимушеного прогулу 22.03.2015 року з вини відповідача.

Таким чином, немає підстав вважати, що такі висновки можуть бути зроблені судом у справі №477/1724/16-ц враховуючи вищенаведене, а також те, що обставини прогулу 22.03.2015 року знаходяться поза межами тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення від 07.11.2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року у справі № 477/1724/16-ц є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини не спростовують фактів, покладених в основу судового рішення, а саме того, що вимушений прогул ОСОБА_2 через його недопуск на робоче місце не доведено позивачем, а також, що ці обставини могли вплинути на висновки суду.

Стосовно строку подання заяви про перегляд судового рішення про пропуск якого зазначає представник відповідача, то відповідно до ч.2 ст.424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року набрало законної сили 27.12.2016 року.

В той же час, суд приходить до висновку, що підстави для перегляду зазначеного рішення, визначені ст.423 ЦПК України, відсутні, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 за п.1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України та залишення рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.11.2016 року в силі.

Керуючись ст.ст. 258-261, 263, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу країни, суд, УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року у справі №477/1724/16-ц та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт НІКА-ТЕРА» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2021 року.

Суддя Л.М.Семенова