Суддя Попова В. О.
Справа № 644/8732/19
Провадження № 2/644/914/21

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді- Попової В.О.,
за участю секретаря - Дашкової К.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Коросташевського М.Н.,
представника відповідача - адвоката Михайловина Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Агасян В.Г.
про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
25.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить призначити їй додатковий строк з метою подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .Як на підставу позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що після смерті її бабусі - ОСОБА_3 , відкрилася спадщина. Проте, встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки про смерть своєї бабусі- ОСОБА_3 вона дізналась лише у травні 2019 року, проживала вона за іншою адресою. Крім того, у зв`язку з вагітністю позивачка з 18.02.2017 року по 15.03.2017 року постійно перебувала у пологовому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народився син ОСОБА_4 . Після народження і до теперішнього часу син позивачки страждав і страждає низкою невиліковних хвороб та потребує постійного догляду, у зв`язку із тяжким станом здоров`я. Позивач виховує сина одна, вимушена постійно забезпечувати фінансово, а тому не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Вважає, що наявні підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою суду від 29.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Після усунення позивачем недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позову без руху, ухвалою суду від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.
03.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні 22.06.2020 року позивач підтримала позовні вимоги, мотивуючи свої доводи аналогічно викладеному в позові. В подальшому в судові засідання позивач не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Представник позивача адвокат Коросташевський М.Н. просив позов задовольнити, призначивши ОСОБА_1 додатковий строк з метою подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 .
Представник відповідача - адвокат Михайловин Д.В. просив відмовити в задоволенні позову з викладених у відзові підстав .
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою, надано заяву про розгляд справи за відсутністю представника.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи, вислухавши пояснення свідків, суд приходить до наступного.
Явка позивача в судове засідання обов`язковою не визнавалася. Позивачем надано пояснення в судовому засіданні. В судове засідання призначене на 24.02.2021 року позивач не з`явилась. Повідомлялась про дату , час, місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення , наявне в матеріалах справи.
Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 доводилась онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не оспорюється стороною відповідача.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13.02.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, (а.с.12).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, на належне їй майно.
Як на підставу позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , відкрилась спадщина, що складається з Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності померлій. Проте, встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки не проживала за спадкодавцем на момент смерті, була зареєстрована за іншою адресою. Крім того, у зв`язку з вагітністю позивачка з 18.02.2017 року по 15.03.2017 року постійно перебувала у пологовому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народився син ОСОБА_4 , який після народження і до теперішнього часу страждає низкою невиліковних хворіб та потребує постійного догляду. Позивач виховує сина одна, вимушена постійно забезпечувати фінансово, а тому не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
21.06.2019 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підстави відмови обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не була зареєстрована зі спадкодавцем на час смерті. На момент смерті спадкодавця разом з ним був зареєстрований та постійно мешкав спадкоємець першої черги, (а.с.7).
З копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається , що відповідач по справі ОСОБА_2 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 , (а.с.70).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Матеріали справи свідчать про те, що після смерті бабусі до часу звернення позивача з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини пройшло більш ніж три роки.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;
2) ці обставини суд визнав поважними.
Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15, постановах Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 192/1663/17.
З огляду на вищевикладене, суд критично ставиться до доводів позивача про те , що їй не було відомо смерть бабусі і лише у травні 2019 року вона дізналася про це. Крім того, з матеріалів справи , досліджених та оголошених в судовому засіданні, вбачається, що 08.05.2018 року позивач ОСОБА_1 , збираючи документи на підтвердження факту родинних зв`язків, отримала у Відділі ДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові ГТУЮ витяг про державну реєстрацію народження свого батька, з якого вбачається, що матір`ю записана ОСОБА_5 . Тобто, з травня 2018 року позивач була обізнана щодо смерті своєї бабусі ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Позивачем на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті її бабусі посилалася на хворобу свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивачем надано суду виписки із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яких вбачається, що з 16.07.2018 по 18.07.2018 , (а.с.19), з 15.07.2018 по 16.07.2018 , (а.с.21), з 31.07.2019 по 03.08.2019 , (а.с.20), дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні. Тобто за період з 2018 року по 2019 рік дитина перебувала у стаціонарі загалом дев`ять днів.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач з 18.02.2017 року по 15.03.2017 року постійно перебувала у пологовому будинку. Крім того спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . З урахуванням того, що для прийняття спадщини встановлено шестимісячний строк, то станом на 18.02.2017 року цей строк вже сплив. Позивачем не наведено жодних причин неподання заяви про прийняття спадщини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення позивачем дій із прийняття спадщини. З пояснень допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зазначені обставини також не встановлено.
Доводи ОСОБА_1 про те, що вона була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк у зв`язку з тим, що лікування дитини потребувало значних грошових коштів та часу, що вона повинна забезпечувати себе та свого сина фінансово, судом не приймаються у зв`язку з їх безпідставністю, оскільки скрутне матеріальне становище та не тривале (дев`ять днів за два роки) знаходження сина позивачки на стаціонарному лікуванні, не є тими поважними причинами, що є підставою для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому суд враховує період, що минув з часу відкриття спадщини понад три роки.
З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 76-82, 141, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Агасян В.Г., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Вступну та резолютивну частину рішення складено 24.02.2021. Повний текст рішення складено 09.03.2021.
Суддя: Попова В.О.