Справа № 202/6610/20
Провадження №2/202/661/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 березня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що з відповідачем вони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, заперечує проти твердження відповідача про відсутність спору щодо майна, наполягає на поділі майна, придбаного за період шлюбу подружжя.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з відповідачем. Зазначив, що з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з квітня 2019 року. Строк для примирення просив не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала, що з позивачем вони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо, подальше сумісне життя, примирення та збереження родини вважає неможливим, але заперечила проти розірвання шлюбу через наявність спору щодо поділу майна подружжя.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони одружені з 30.04.2003 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 30.04.2003 року, актовий запис № 242.

Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 27.04.2007 року.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, оскільки сторони разом не проживають, втратили почуття любові, не мають бажання залишатись у шлюбі, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 111, 112 СК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), зареєстрований 30.04.2003 року, актовий запис № 242 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда