КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №375/224/21
Апеляційне провадження №22-ц/824/7973/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Мостової Г.І., Суханової Є.М., розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, Рокитнянської селищної ради Київської області про визнання недійсним розпорядження про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай); визнання недійсним сертифіката на земельну частку (пай); визнання недійсним розпорядження про виділення земельної ділянки та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку; зобов`язання зарахування земельної ділянки до земель запасу,

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Рокитнятського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, Рокитнянської селищної ради Київської області про визнання недійсним розпорядження про видачу сертифіката на право на земельну частку ( пай ), визнання недійсним розпорядження про виділення земельної ділянки та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов`язання зарахування земельної ділянки до земель запасу.

Ухвалою Рокитнятського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною і повернуто позивачу.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що подана позовна заява ухвалою Рокитнятського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та позивачу було надано строк на виправлення недоліків таких як: додати до позову місце проживання

( останнє відоме ), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, відповідача ОСОБА_2 , оскільки відсутність цієї інформації унеможливлює направлення їй копії позовної заяви та інших судових документів.

Для усунення недоліків в цій ухвалі від 24 лютого 2021 року, позивачу був наданий строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання ухвали, і роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

05 березня 2021 року до Рокитнятського районного суду Київської області від позивача надійшов лист про усунення недоліків, згідно якого позивач не погодився з причинами залишення позовної заяви без руху, та зазначив, що він вживав заходів для з`ясування відомостей про відповідача ОСОБА_2 , які зазначені в ухвалі суду від 24 лютого 2021 року, але йому це не вдалося.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відомості, зазначені в ухвалі Рокитнятського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року, ОСОБА_1 суду першої інстанції у встановлений строк не надав, а тому, його позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права.

При цьому, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалуРокитнятського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Рокитнятського районного суду Київської області із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, Рокитнянської селищної ради Київської області про визнання недійсним розпорядження про видачу сертифіката на право на земельну частку ( пай ), визнання недійсним розпорядження про виділення земельної ділянки та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов`язання зарахування земельної ділянки до земель запасу ( а.с. 2-4 ).

Ухвалою Рокитнятського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.

Зокрема, з метою усунення недоліку, позивачу необхідно було надати до позову місце проживання ( останнє відоме ), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження відповідача ОСОБА_2 ( а.с. 30-31 ).

05 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Рокитнятського районного суду Київської області лист на виконання ухвали Рокитнятського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року, де повідомив суд про те, що вжив необхідні заходи для з`ясування зазначених в цій ухвалі відомостей, але з`ясувати їх позивачу не вдалося.

Також, позивач в листі послався на положення п. 9 ст. 28, та п. 11 ст. 128 ЦПК України, де зазначено, що відповідач, місце проживання ( перебування ) чи місце роботи якого не відоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України ( а.с. 33-34 ).

Незважаючи на це, ухвалою Рокитнятського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу, у зв`язку з не виконанням ухвали Рокитнятського районного суду Київської області від 24 лютого 2021 року ( а.с. 35-37 ).

При вирішенні зазначеного спору між сторонами суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне правове обґрунтування свого судового рішення.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Уразі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

У частині першій статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття ( роботи ).

У частинах шостій, дев`ятій та десятій статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування ) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача

у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Окрім того, відповідно до п. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа,свідок,зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

При ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку зібраним у справі доказам, які містяться у справі, приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку на території Білоцерківського району Рокитнянської селищної ОТГ, а тому, ця справа підсудна Рокитнятському районному суду Київської області, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 28, 128, 185 ЦПК України, з точки зору суду другої інстанції, повністю підтвердились зазначеними судом апеляційної інстанції доказами, які віднесені ним до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх згідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, що підтверджують заявлені позивачем вимоги у встановленому ним розмірі, а відтак, дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК України скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5,10-13, 77-82, 263,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, Рокитнянської селищної ради Київської області про визнання недійсним розпорядження про видачу сертифіката на право на земельну частку ( пай ); визнання недійсним сертифіката на земельну частку ( пай ); визнання недійсним розпорядження про виділення земельної ділянки та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку; зобов`язання зарахування земельної ділянки до земель запасу, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Г.І. Мостова

Є.М. Суханова