Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/702/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Дмитренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Золочів Харківської області у залі суду скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О., ОСОБА_2 , про скасування постанови головного державного виконавця від 02.04.2019 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження №28331993 з виконання виконавчого листа №2015/2-337/11, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Золочівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати постанову Головного державного виконавця МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О. від 02.04.2019 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження №28331993 з виконання виконавчого листа №2015/2-337/11, зобов`язати державного виконавця Стадніченко Т.О. усунути порушення шляхом повідомлення відповідних органів, зокрема Головного сервісного центру МВС України, про скасування оскаржуваної постанови.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилався на те, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О. знаходиться виконавчий лист №2015/2-337/11, виданий 10.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 17.05.2011. 26.04.2021, виконуючи роботу водія в рамках трудового договору, він був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили його про те, що відносно нього державним виконавцем ОСОБА_3 встановлені обмеження у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з чим поліцією був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП. Як з`ясувалося, 02.04.2019, в рамках виконавчого провадження №28331993 винесена постанова про встановлення ОСОБА_1 як боржнику тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Зазначена вище постанова позбавляє його основного законного джерела засобів для існування, у зв`язку з чим він звернувся до державного виконавця із заявою, в якій просив скасувати вказану постанову. 30.06.2021 він отримав відповідь від начальника відділу про відсутність підстав для скасування постанови. З квітня 2021 ОСОБА_1 офіційно працює на підставі строкових трудових угод водієм по вантажоперевезенню у ФО-П ОСОБА_4 . Такою діяльністю він займається з 2004 року по цей час. У зв`язку із встановленими обмеженнями у праві керування транспортними засобами він позбавлений можливості виконати трудовий договір, який буде укладено в майбутньому. Отже, встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами не може мати на меті позбавити особу права на працю. Дійсно, наразі у нього існує заборгованість зі сплати аліментів, однак обмеження його у праві керування транспортними засобами позбавляє його можливості існування, він є єдиними годувальником у родині. З 2014 року він перебуває у шлюбі, в якому у нього народилося двоє дітей. Дружина не працює і також перебуває на його утриманні, нещодавно перенесла операцію. Донька наразі потребує операції на серці.

Ухвалою суду від 05.07.2021 скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 08.07.2021 недоліки, зазначені в ухвалі усунуто.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 13.07.2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду зі скаргою та скаргу прийнято до провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій скаргу просив задовольнити з мотивів, викладених у ній, справу просив розглядати за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій проти задоволення скарги не заперечувала, справу просила розглядати за її відсутності.

Заінтересована особа Головний державний виконавець МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій скаргу просила розглядати за її відсутності. У відзиві на скаргу просила суд відмовити скаржнику в її задоволенні, оскільки на теперішній час розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 135138,75 грн., підстав, які передбачені ч.10 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", для незастосування тимчасового обмеження боржника відсутні. У своїй скарзі боржник зазначає, що основним та єдиним джерелом його існування є здійснення внутрішньодержавних та міжнародних вантажно-перевізних робіт і що такою діяльністю він займається з 2004 року. Однак за весь час перебування на виконанні виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 боржником жодного разу не надавалися відомості про офіційне працевлаштування та отримання доходів, а також не надавалися підтвердження виконання рішення суду, а саме сплати аліментів на утримання дитини.

У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали скарги, копії матеріалів виконавчого провадження №28331993, дійшов таких висновків.

Виконуючи вимоги ст. ст. 12, 450 ЦПК України, суд встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, рішення суду про стягнення аліментів є обов`язковим до виконання, невиконання рішення призводить до відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП №28331993 з примусового виконання виконавчого листа №2015/2-337/11, виданого Золочівським районним судом Харківської області 10.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 17.05.2011 року (а.с.61-62).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Коломієць Т.О. від 25.08.2011 відкрито виконавче провадження №28331993 про стягнення з ОСОБА_1 на корсить ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 17.05.2011 (а.с.59).

ОСОБА_1 спрямовувалися виклики державного виконавця та попередження про кримінальну відповідальність (а.с.63-64,65-66).

Постановою від 02 квітня 2019 року головним державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження боржника у керуванні транспортними засобами у рамках виконавчого провадження №28331993. Таке рішення обумовлено тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у боржника утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за розрахунком від 02.04.2019 року за період з 25.08.2011 по 02.04.2019 складає 73534 гривні, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с.67-68).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник не виконує рішення суду про стягнення аліментів, у зв`язку із чим утворилася значна сума заборгованості.

Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги заявником додано клопотання від 16.06.2021, спрямоване на адресу головного державного виконавця МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О. про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену в рамках виконавчого провадження №28331993 від 02.04.2019.

З відповіді начальника відділу №37821 від 29.06.2021 вбачається, що ОСОБА_1 в задоволенні клопотання відмовлено з тих підстав, що у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державним виконавцем була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.04.2019. Станом на 29.06.2021 заборгованість становить 135138,75 грн.

Крім цього ОСОБА_1 надано суду особисту картку водія від 22.12.2004, з якої вбачається категорії транспортних засобів на керування якими видано посвідчення, посвідчення серія НОМЕР_1 про проходження перепідготовки у 2018 році за категорією «СЕ», свідоцтво серія НОМЕР_2 про те, що він з 01.10.2002 по 29.12.2004 навчався за програмою водій автотранспортних засобів категорії «В», «В1», «С» та «С1».

Аналіз вищезазначених доказів свідчить лише про те, що ОСОБА_1 з 2004 року має право керування транспортними засобами категорії «В», «В1», «С» та «С1» та з 2018 року відкрив категорію «СЕ», що дає можливість керування вантажним автомобілем.

Отже, заявником не надано належних та допустимих доказів тієї обставини, що ним з 2004 року здійснюється трудова діяльність, пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Трудової книжки, яка б містила відповідні записи про офіційне працевлаштування ОСОБА_1 , заявником також не надано.

Судом досліджено також трудові угоди, укладені між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 21.04.2021 та від 30.06.2021, за якими працівник ОСОБА_1 зобов`язався виконувати для ФОП ОСОБА_4 якісно і в строк роботи по вантажоперевезенню (водій). Термін виконання робіт за договорами тривав з 21.04.2021 по 01.05.2021, та з 30.06.2021 по 09.07.2021. Наразі ці два договори укладені у квітні та червні 2021 року, припинили свою дію, інших договорів суду не надано. Отже, з наданих копій договорів не вбачається систематичне здійснення трудової діяльності із виконання вантажоперевізних робіт з 2004 року по теперішній час.

Судом також досліджено надані заявником докази перебування його у шлюбі з 2014 та народження спільних дітей в ньому, а саме: свідоцтво про шлюб який укладений з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтва про народження дітей доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник також зазначає про те, що встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами позбавляє його можливості не тільки задовольняти вимоги стягувача у вигляді сплати аліментів, а також можливості матеріального забезпечення його малолітніх дітей від другого шлюбу та їх матері, оскільки він єдиний годувальник, на підтвердження чого подав медичну документацію щодо стану здоров`я дружини та дітей, яка містить: виписки з історій хвороб станом на 2015, 2018 роки; направлення на консультацію та плановий огляд дітей з діагнозами: страх перед хворобою серця та головний біль; виписку із медичної карти ОСОБА_8 з діагнозом: вагітність V, 8-9 тижнів, аборт .

Судом встановлено, що боржник наразі не працює, трудові угоди припинила свою дію, офіційного доходу не має, на теперішній час заборгованість за аліментами не погашена, яка після перерахунку державним виконавцем складає 135138,75 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і не дає підстав для скасування такого заходу як тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а необхідність боржника утримувати нову родину не є підставою для скасування постанови державного виконавця.

Як передбачено частиною десятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд враховує, що, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржником не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що він підпадає під будь-яку із зазначених в законі категорію, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Питання, які передбачені ст. 452 ЦПК України, судом не вирішуються, оскільки у справі відсутні судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 259, 260, 447, 450, 452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О., ОСОБА_2 , про скасування постанови головного державного виконавця від 02.04.2019 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження №28331993 з виконання виконавчого листа №2015/2-337/11, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії через Золочівський районний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя Чернова О. В.