Провадження № 2/431/120/21
ЄУН № 431/4393/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Форощука О.В.,

за участі секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новоборівської сільської ради Старобільського району Луганської області про поділ спадкового майна та визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Новоборівської сільської ради Старобільського району Луганської області про поділ спадкового майна та визнання права власності за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . За життя нею було складено заповіт, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачу. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,9400 га, розташованої на території Новоборовської селищної ради Старобільського району, яка належала матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 103835. В 2014 році він звернувся до Старобільської ДНК з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що зміст заповіту є суперечливим. Крім цього, він вимушений звернутися до суду з наступним. Він мешкає у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 03.04.1980 року, в якому разом з ним мешкала його мати ОСОБА_3 до своєї смерті у 2014 році. Після смерті виявилося, що жодних правовстановлюючих документів на зазначене домоволодіння не має та право власності на нього не зареєстроване. Він безперервно мешкав у вказаному домоволодінні з 03.04.1980 року. Володіння було відкритим, були укладені договори на надання комунальних послуг. Про володіння було відомо органу місцевого самоврядування, жодних власників цього майна не зареєстровано. Вважає, що наявні підстави для визнання за ним права власності за набувальною давністю на вказане домоволодіння. У зв`язку з вищенаведеним він вимушений був звернутися до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, проте завчасно подала до суду заяву, у якій позовні вимоги визнала та просила суд розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача Ноборовської сільської ради Старобільського району Луганської області в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав та просив провести судове засідання без участі представника Ноборовської сільської ради Старобільського району Луганської області.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоборове Старобільського району Луганської області.

Згідно копії свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_4 дійсно є сином померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до копії заповіту від 25.02.2002 року, ОСОБА_3 своє майно заповідала ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.09.2014 року, ОСОБА_1 дійсно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме земельну ділянку та житловий будинок, оскільки не подані в повному обсязі відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме правовстановлюючий документ на будинок. Крім того, Старобільською ДНК заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 .

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 103835, виданого Старобільською РДА 20.11.2009 року, померлій ОСОБА_3 дійсно належала земельна ділянка площею 0,9400 га, розташована на території Новоборовської селищної ради Старобільського району Луганської області.

Відповідно до довідки, виданої Новоборівською сільською радою Старобільського району Луганської області № 136 від 21.09.2020 року, згідно записам господарських книг, власником домогосподарстка за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки, виданої Новоборівською сільською радою Старобільського району Луганської області № 138 від 21.09.2020 року, на теперішній час головою домогосподарства (без правовстановлюючих документів) за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дійсно зареєстрований та мешкає за вказаною адресою з 03.04.1980 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спори про спадкування підлягають розгляду у судовому порядку у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, у відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Крім цього, статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно дост.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеномуст.392 ЦК України.

Також у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістомст.392ЦК України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новоборівської сільської ради Старобільського району Луганської області про поділ спадкового майна та визнання права власності за набувальною давністю є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та 328, 344, 392 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259,263-265, 268, 273, 352,354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новоборівської сільської ради Старобільського району Луганської області про поділ спадкового майна та визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,9400 га., розташовану на території Новоборовської селищної ради Старобільського району Луганської області, кадастровий номер :01:003:0040, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 103835, виданого Старобільською РДА 20.11.2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Форощук