Справа № 738/919/21
№ провадження 2/738/363/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складi:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Менський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту, що має юридичне значення та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А H О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Менський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ровеньки Луганської області, та визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 .

Позовну заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Ровеньки Луганської області померла її мати ОСОБА_2 , у зв`язку з чим на території, яка є тимчасово окупованою, було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2020 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки, розташовані на території Ушнянської сільської ради. Позивач з метою реєстрації смерті матері звернулась до Менського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), проте, в усній формі їй було відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документу медичної установи, розташованої на території підконтрольній Україні, про її смерть.

З огляду на викладене позивач позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка.

Окрім цього, позивач зазначає про те, що вона, як спадкоємець за законом першої черги та за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик Г.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , проте їй було роз`яснено, що надане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане на тимчасово окупованій території України органом та службовими особами, діяльність яких відповідно до ч.2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є незаконними, а видані ним документи є недійсними, до того вона (позивач) пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що своєчасно не звернулась до нотаріальної контори, у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_2 проживала без реєстрації разом з нею, крім того їй не було відомо про те, що за життя спадкодавець склала на її користь заповіт, про наявність заповіту дізналась поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, від старости Ушнянського старостинського округу Чернігівської області, після чого відразу ж намагалась звернутись до нотаріуса, проте у зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території України вона мала труднощі щодо перетину кордину на територію України, вказані обставини, на її думку, є поважними причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини, які є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийянття спадщини.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 16 липня 2021 року, витребувано у нотаріуса витяг (інформаційні довідку) зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 липня 2021 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Менського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05 квітня 1956 року (російською мовою), матір`ю « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , є « ОСОБА_4 » (а.с.18).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 08 квітня 2011 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10 вересня 1977 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ». 22 травня 1991 року шлюб було розірвано. (а.с.19).

Як вбачається з копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 04 березня 1999 Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка селища Понорниця Коропського району Чернігівської області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-22).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 14 лютого 1981 року, ОСОБА_4 14 лютого 1981 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє прізивще на « ОСОБА_9 » (а.с.16).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_5 , виданого 14 вересня 2000 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Понорниця Коропського району Чернігівської області, є громадянкою України (а.с.14).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 серпня 2020 року відділом запису актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_2 в Луганській Народній Республіці, місто Ровеньки, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12 серпня 2020 року був зроблений відповідний актовий запис за №791 (а.с.9).

Відповідно до копії довідки про причини смерті та копії лікарського свідоцтва про смерть №860, виданих 11 серпня 2020 року Луганською Народною Республікою, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ровеньки Луганській Народній Республіці померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , причиною смерті є церебральний атеросклероз (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про поховання № НОМЕР_6 , виданого 11 серпня 2020 року КП «Спеціалізоване житлово-комунальне господарство» Ровеньківської міської ради Луганської Народної Республіки, ОСОБА_1 11 серпня 2020 року здійснила поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на міському кладовищі в м. Ровеньки (а.с.11).

На підтвердження смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в м. Ровеньки відділом запису актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 12 серпня 2020 року було видано також довідку про смерть для виплати одноразової грошової допомоги на поховання №791 (а.с.12).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки, розташовані на території Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.24, 25).

Із копії заповіту, посвідченого 27 травня 2013 року секретарем Ушнянської сільської ради Гоголь С.І., вбачається, що ОСОБА_2 за життя все своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя була зареєстрована по АДРЕСА_2 , виписана 12 серпня 2020 року у зв`язку зі смертю, що підтверджується довідкою №104/15, виданою 06 липня 2015 року старостою Ушянського старостинського округу Пащенко О.О та відомостями, які містяться в паспорті спадкодавця (а.с.23, 14, 15).

За повідомленням приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Новик Г.В. №287/01-16 від 15 липня 2021 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №65604733 від 15 липня 2021 року, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилась (арк.с.39, 40).

Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Белковій Н.І. в усній формі відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що на підтвердження факту смерті останньої надано документ, виданий на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Новик Г.В. 06 липня 2021 року позивачу ОСОБА_1 також роз`яснено про те, що поданий нею документ, а саме свідоцтво про смерть, видане органом на тимчасово окупованій території України, діяльність якого відповідно до чинного законодавства України є незаконним, а видані ним документи недійсними, не є правовою підставою для заведення спадкової справи, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду для встановлення фактру смерті ОСОБА_2 .. До того ж позивачу також роз`яснено про те, вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та у разі наявності поважних причин пропуску строку запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (арк.с.26).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до положень статті 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин суд вважає надані позивачем документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що установа, яка видала ці документи, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне позивачу для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами та отримання свідоцтва про смерть, а в подальшому оформлення спадщини.

З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість позивачу реалізувати питання виникнення, зміни або припинення майнових чи немайнових прав як її, так і померлої фізичної особи громадянина України, які за своє суттю є подіями та діями, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють його можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи положення ч.4 ст.317 ЦПК України рішення суду в частині встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з положеннями статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Позивач не звернулася своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини проживала на тимчасово окупованій території України, не знала про існування заповіту, про його наявність дізналась поза межами строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, мала труднощі у перетині кордону з тимчасово окупованої території на Україну. Зворотного по справі не доведено.

Суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки відсутні докази того, що вона проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, натомість матеріалами справи доведено, що позивач на момент смерті ОСОБА_2 знаходилась на тимчасово окупованій території України, а тому об`єктивно не могла знати про наявність на її ім`я заповіту.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи обставини справи, те, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала на тимчасово окупованій території України, не була обізнана про наявніть заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, факт відсутності доказів, що спростовують твердження позивача, спору з приводу спадкового майна, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Кеpуючись статтями 49, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-80, 315, 317, 319, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Менський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту, що має юридичне значення та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с. Понорниця Коропський район Чернігівська область, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ровеньки Луганської області.

Рішення в частині встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .

Представник позивача:

ОСОБА_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

Менська міська рада Чернігівської області, місцезнаходження: вул. Титаренка Сергія, 7 м. Мена Чернігівська область, індекс 15600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Менський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: вул. Героїв АТО, 20 м. Мена Чернігівська область.

Суддя Н.В. Волошина