Провадження № 6/243/134/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Глух А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуард Сергійович звернувся до суду із поданням про огошення у розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , іпн: НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявлених вимог державний виконавець зазначив, що відділом відкрито виконавче провадження № 59286380 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/495/2019 від 04.06.2019 р., який видано згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 щомісячно у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також зазначає, що згідно виконавчого листа боржник значиться мешкаючим за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання боржник не мешкає з 2014 року, про що складений акт. На підставі викладеного просить оголосити у розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , іпн: НОМЕР_1 .

Сторони у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись.

09 березня 2021 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Е.С. до канцелярії суду надано копію виконавчого провадження № 59286380 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/495/2019 від 04.06.2019 р.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог подання з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» уповноважує виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

З наданої старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Е.С. копії виконавчого провадження № 59286380 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/495/2019 від 04.06.2019 р. не вбачається жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про його неодноразовий виклик до виконавчої служби.

В узагальнені Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року висловлено наступну позицію: суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

Згідно п. 4 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 59286380 від 05.06.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/243/495/2019 від 04.06.2019 р., який видано згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , іпн: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також надано акт державного виконавця від 11.02.2021 року про перевірку перебування боржника за місцем проживання, яким встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не мешкає з 2014 року та за вказаною адресою не зареєстрований.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження, не зроблено запити до Державної фіскальної служби України, Міністерства внутрішніх справ України, Пенсійного фонду України, Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, джерел доходів, належного на праві власності нерухомого майна.

Разом з тим, державний виконавець у порядку ст. 438 ЦПК України не надав відомостей чи перетинав ОСОБА_1 державний кордон України, не звертався з поданням про привід боржника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , чим будуть порушені його права.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 260, 261, 353, 438 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гогіберідзе Едуарда Сергійовича про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 березня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області