ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Херсон

номер справи: 668/14407/15-ц

номер провадження: 22-ц/819/568/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Семиженка Г.В.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс»,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксана-Лтд»

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви та про повернення зустрічного позову, постановлену у складі судді Прохоренко В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксана-Лтд» про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення земельного сервітуту та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксана-Лтд», в якому просила усунути їй перешкоди в користуванні належним на праві власності нерухомим майном -центральною майстернею літери «В», загальною площею 825,6 м2, яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом заборони відповідачу ТОВ «Херсонгазсервіс» чинити перешкоди у праві користування та розпорядження зазначеним майном; встановити земельний сервітут на безоплатній та постійній основі, а саме: право проходу та проїзду по наявному шляху через територію ТОВ «Херсонгазсервіс» до центральної майстерні літери «В», загальною площею 825,6 м2, яка розташована по АДРЕСА_1 для неї ОСОБА_1 , орендаторів, та осіб, яким надаються послуги, а також право проїзду по наявному шляху через територію ТОВ «Херсонгазсервіс» транспортних засобів належних їй: екскаватор «Борекс» державний номер НОМЕР_1 , дорожня машина ПМЗ-2 держ.номер НОМЕР_2 , трактори держ номери НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , автомобіль Мерседес держ. номер НОМЕР_5 , мікроавтобусів: державні номери НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , фургон НОМЕР_9 , причепи НОМЕР_10 , 2953ХНС, НОМЕР_11 , човен Крим; а також право прокладати на свою земельну ділянку водопровід, мережу зв`язку та електрокомунікацій з метою приєднання до електричних мереж електроустановок; зобов`язати ТОВ «Херсонгазсервіс» за власний рахунок демонтувати огорожу з бетону та встановити металеві ворота до центральної майстерні літери «В», яка розташована по АДРЕСА_1 та за власний рахунок поновити бетонну огорожу периметру межі земельної ділянки ОСОБА_1 , яка існувала у первинному стані; стягнути з ТОВ «Херсонгазсервіс» на її користь сто тисяч гривень моральної шкоди.

14 січня 2020 року від ТОВ «Херсонгазсервіс» надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач просив визнати припиненим право власності ОСОБА_1 на будівлі та споруди, які складаються з центральної майстерні літ. В. загальною площею 8256 кв м. розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право спільної часткової власності ОСОБА_1 (номер запису про право власності 31084614) на 35/100 часток об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01) будівлі та споруди, які складаються з центральної майстерні лі. В. загальною площею 825,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонсгазсервіс» (номер запису про право власності 7312692) на 65/100 часток об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01) - будівлі та споруди. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зміни розміру частки в праві власності з 65/100 на 1/1, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Херсонського міського суду від 09 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс» до ОСОБА_1 про визнання права власності припиненим та скасування запису про право власності повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції у вказаній частині обґрунтована тим, що провадження у справі відкрито 08 грудня 2015 року, тобто з моменту відкриття провадження у справі минуло 5 років, відповідачем всупереч вимог статей 12 та 81 ЦПК України не підтверджено наявності поважних причин пропуску процесуального строку для звернення з зустрічним позовом, а тому суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку подання зустрічного позову. Крім того, судом зазначено, що вимога зустрічного позову про припинення права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно, скасування запису про право власності ОСОБА_2 на 35/100 часток об`єкта нерухомого майна, яке складається з централізованої майстерні літ. «В» загальною площею 825.6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 - В та внесення зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ТОВ «Херсонсервісгаз» на 65/100 часток об`єкта нерухомого майна будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зміни розміру частки в праві власності з 65/100 на 1/1, не пов`язана з вимогою первісного позову, оскільки має іншу підставу виникнення та інші документальні докази на підтвердження цієї вимоги, відтак, мають вирішуватись в різних позовних провадженнях.

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс». Апеляційна скарга обґрунтована тим, що строк на подачу зустрічного позову ним не пропущений, оскільки не був встановлений судом першої інстанції. Зазначає, що станом на 14 січня 2020 року підготовче провадження у справі тривало, оскільки ухвалу про закриття підготовчого провадження судом не було постановлено. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, клопотання представника ТОВ «Херсонгазсервіс» про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви задовольнити та прийняти зустрічний позов до розгляду; питання про поновлення строків для подання зустрічної заяви ТОВ «Херсонгазсервіс» та прийняття вказаної зустрічної позовної заяви до розгляду направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Херсонгазсервіс» пропущено строк звернення до суду з зустрічним позовом, зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутній взаємозв`язок між первісним і зустрічним позовами та відсутня доцільність їх спільного розгляду. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених статтею 367ЦПК України, та відповідність її нормам процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України (в редакції чинній на час відкриття провадження у справі) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 31 ЦПК України (в редакції чинній на час відкриття провадження у справі) сторони мають рівні процесуальні права і обов`язки.

Аналогічні положення містять стаття 12 та стаття 49 ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Відповідно до положень частини 2 статті 31 ЦПК України (в редакції чинній на час відкриття провадження у справі) крім прав та обов`язків, визначених у статті 27 цього Кодексу до початку розгляду справи судом по суті відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 123 ЦПК України, в редакції чинній на час відкриття провадження у справі, відповідач має право пред`явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З матеріалів справи слідує, що 03 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оксана-Лтд» про усунення перешкод, встановлення земельного сервітуту, відшкодування моральної шкоди.

08 грудня 2015 року суддею Суворовського районного суду м.Херсона відкрито провадження у справі та призначено у справі судове засідання на 11 січня 2016 року.

11 січня 2016 року згідно журналу судового засідання головуючим розпочато розгляд справи по суті, за участю представників позивача та відповідача. Розгляд справи було відкладено на 10.02.2016 року.

Після вказаного судового засідання судові засідання призначались та проводились неодноразово, в тому числі за участю представника відповідача (була призначена експертиза, зупинялось та відновлювалось провадження тощо).

Таким чином, відповідач мав, відповідно до чинного на той час процесуального закону, строк для пред`явлення зустрічного позову - до 11 січня 2016 року.

Звертаючись з зустрічним позовом 14 січня 2020 року від ТОВ «Херсонгазсервіс» взагалі не обґрунтовував причини та поважність пропуску вказаного строку для пред`явлення зустрічного позову.

Відповідно до пункту 9 частини першої Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України, в редакції від 15 грудня 2017 року, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що провадження у справі відкрито 08 грудня 2015 року, а зустрічний позов подано відповідачем 14 січня 2020 року, тобто через 4 роки і 1 місяць, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування частини третьої статті 194 ЦПК України, згідно з якими зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонгазсервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення строків для подання зустрічної позовної заяви та про повернення зустрічного позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

Г.В. Семиженко