Провадження № 2/201/1057/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АлексКредит» про визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 14 грудня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АлексКредит» про визнання договору позики недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона не підписувала з ТОВ «АлексКредит» кредитний договір. Відповідачем не повідомлено письмово всю необхідну інформацію, щодо умов договору та в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надано відомості які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Окрім того, даний договір містить несправидливі умови, які суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема встановлено обов`язок позивачки сплачувати проценти та пеню. Вважає, що при укладенні кредитного договору порушено права споживача які передбачені ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідач не надав їй повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту. Їй, як споживачу, не була надана інформація, яка стосується суті наданих Кредитором фінансових послуг, а отже відсутнє і будь яке письмове підтвердження про ознайомлення її з нею. В зв`язку з цим, є достатні підстави згідно ст. 215 ЦК України, для визнання даного Кредитного Договору недійсним, в зв`язку з недотриманням відповідачем норм законодавства, щодо істотних умов договору, які є необхідними для його укладення (а.с.1-8).

09 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача пославшись на необґрунтованість позовних вимог позивача зазначив наступне.

04 липня 2020 року ОСОБА_1 зареєструвавшись на веб сайті Кредитора, оформила заявку про надання кредиту обравши суму 1 000 грн. та базовий період 30 днів, після чого підтвердив відсутність змін в наданій при реєстрації на веб- сайті Кредитора інформації. Після здійснення перевірки та прийняття Кредитором рішення про надання кредиту, заявнику було направлено паспорт споживчого кредиту, посилання на Пропозицію укласти договір (оферта) , щодо надання кредиту № 3726394 від 04 липня 2020 року, що містить всі істотні умови договору та одноразовий ідентифікатор. Заявник ознайомившись з правилами, що знаходяться у вільному доступі на офіційному веб - сайті Кредитора, з паспортом споживчого кредиту та Офертою, погодившись з якими підписав паспорт споживача кредиту, акцептував оферту та підписав Договір про надання кредиту № 3726394 від 04 липня 2020 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Примірник Договору в електронному вигляді був направлений Кредитодавцем на адресу електронної пошти Позичальника.

Відповідно до п. 7.5,7.5.1,7.5.2 договору позичальник підтвердив, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, тобто до підписання Договору позивачу було надано вся інформація про умови кредитування.

На підставі укладеного договору кредитодавець перерахував 04 липня 2020 року на картковий рахунок Позичальника кредитні кошти у розмірі 1 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним згідно графіку платежів.

Стосовно не підписання позивачем кредитного договору зазначили, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний в порядку визначеному ст. 12 даного законну вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що даний електронний договір , всі додатки до нього, Додаткові угоди мають таку саму юридичну силу для сторін як Документи складені на паперових носіях та скріпленні власноручними підписами Сторін, тобто є вчиненими виключно у письмовій формі в порядку, встановленому Законом України «Про електрону комерцію». Отже твердження позивача про недодержання письмової форми правочину є необґрунтованим.

Стосовно не надання всієї необхідної інформації щодо істотних умов договору зазначили, що споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15.

Отже підписуючи договір, позивач погодився з усіма істотними умовами Договору .

На твердження позивача стосовно невідповідність Договору вимогам п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначили , що договором про надання кредиту не передбачено нарахування неустойки у разі невиконання Позичальником графіку платежів. За укладеним Договором протягом всього строку дії Договору, а саме 210 днів (з 04.07.2020 року по 30.01.2021 року) передбачено нарахування процентів за користування кредитом: з 04.07.2020 року по 03.08.2020 року) - 1,7% за один день користування кредитом; з 04.08.2020 року по 30.01.2021 року - 3 % за один день користування кредитом. Жодних компенсаційних нарахувань за користування кредитними коштами Договором не передбачено. Отже, за укладеним Договором сплаті підлягає лише сума кредиту та проценти за користування ним.

Тому доводи позивача вважали необґрунтованими та просили відмовити в їх задоволенні. (а.с. 24-28).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 грудня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.16).

Ухвалою судді від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АлексКредит» про визнання договору позики недійсним та витребувано докази (а.с.17-18).

10 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с. 73-74).

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності (а.с. 11).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу за їх відсутності (а.с.27 на звороті).

Фактичні обставини встановлені судом

04 липня 2020 року між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 в електронному вигляді було укладено договір надання кредиту №3726394 (а.с. 61-65).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спір, судом встановлено, що згідно п.п. 1.3-1.7.3 договору сума кредиту складає 1 000,00 гривень (надалі за текстом - Сума кредиту). Проценти за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів нараховуються, включаючи дострокове виконання Зобов`язань (п. 2.12) Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 0,05% від визначеної в п. 1.3 цього Договору суми кредиту. У випадку використання Позичальником Лояльних умов кредитування , а саме при повному поверненні суми кредиту ( п. 1.3 Договору) та сплати Процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 04 липня 2020 року по 03 серпня 2020 рік (включно) (Базовий період - п. 2.4 Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 0,01% (акційна ставка (п. 2.1 Правил) або Ставка за програмою лояльності (п. 2.34 Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використані Лояльних умов кредитування складає 1 033 грн. у тому числі Основна сума кредиту 1 000 грн. Проценти за користування кредитом 3 грн. При використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 04 липня 2020 року по 03 серпня 2020 року (включно) - 1,7% за один день користування Кредитом ; в спеціальний період з 04 серпня 2020 року по 30 січня 2021 рік (включно)- 3% за один день користування Кредитом. Орієнтована загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 1 008,40 грн. Плата за користування кредитом вказується у Графіку платежів та в Особистому кабінеті Позичальника. Кредит надається на строк до 03 серпня 2020 року (включно) на 30 календарних днів. Кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. Договору в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника.

Відповідно до п.1.1, 7.2 договору невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua/. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим Договором та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх.

Згідно з п.7.9 сторони погодили, що Договір укладається в електронній формі на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua/ відповідно до чинного законодавства України. Підписання Позичальником цього/ Договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та/або комбінацією Логіну та Пароля Особистого кабінету Позичальника.

Факт укладення договору не оспорюється позивачем.

Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору, кредит надається на строк з 04 липня 2020 року по 03 серпня 2020 року. Сума платежу за період 1003 грн. Погашення основної суми кредиту 1 000,00 грн, проценти 3 грн. Базова ставка 1,7%, Абсолютне значення подорожчання кредиту 510,00 грн.

Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 цього Закону передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, спірний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач зазначає, що фактично працівники відповідача при видачі кредитних коштів, не ознайомлюють Позичальника з умовами кредитування та ризиками, що є порушенням ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про:

1) особу, яка надає фінансові послуги:

а) найменування (для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг;

б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності);

в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги;

г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків;

ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги;

д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги;

2) фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат;

3) договір про надання фінансових послуг:

а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг;

б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору;

в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується);

г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій;

ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору;

д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги;

4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг:

а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг;

б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства.

Вказане твердження позивача спростовується умовами договору. Так, зокрема в п.7.5.6, 7.5.8 спірного договору зазначено, що позивач отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та повідомлений про свої права згідно Законі України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1,2 п.5 ч.3, ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

П.5.3 якщо позичальник не виконав Зобов`язання у Кінцевому дату виконання Договору, такі Зобов`язання є простроченими і Позичальник зобов`язаний за вимогою Кредитодавця сплатити пеню у розмірі 0 % від Основної суми кредиту за один день прострочення виконання Зобов`язань.

Відповідно до п. 5.3.1 нарахування пені є правом Кредитодавця, Кредитодавець без погодження з Позичальником може на свій розсуд зменшити розмір нарахованої пені за договором. П. 5.3.2 встановлює що максимальна сума неустойки не може перевищувати половини Основної суми кредиту, що складає 500 грн. Оскільки розмір пені в даному випадку не є сталою величиною, а залежить від строку прострочення зобов`язань по поверненню кредиту (їх може бути, як більше 30 днів, що вказані позивачем, так і менше) і повністю залежить від волі позивача та добросовісного виконання ним умов договору.

Щодо порушень відповідачем норм, встановлених ст.19 ЗУ «Про споживче кредитування» то суд приходить до наступних висновків.

П.4.2 оспорюваного договору передбачено, що сплата Зобов`язання/Заборгованості за Договором здійснюється в наступному порядку: У першу чергу - сума нарахованих процентів. У другу чергу - прострочена до повернення Основна сума кредиту. У третю чергу - сума нарахованих процентів за користування кредитом. У четверту чергу - Основна сума кредиту. У п`яту чергу - сума нарахованої неустойки у випадку порушення умов договору.

Вказані умови договору суперечать ст.19 ЗУ «Про споживче кредитування», де зазначено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Разом з тим, відповідно до п.7 ч.2 ст.3 ЗУ «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

На день укладення кредитного договору, розмір кредиту 1 000 грн не перевищував розміру мінімальної заробітної плати, яка становила сума 4 723 грн. (ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік), тому оцінювати умови договору на відповідність ЗУ «Про споживче кредитування» немає правових підстав. Тому кредитний договір не може бути визнаний недійсним через невідповідність його ЗУ «Про споживче кредитування».

Щодо відсутності інформації про ціну та сукупну вартість кредиту, так відповідно до змісту п. 1.6. Договору розрахунок Зобов`язань Позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дати закінчення періоду), загальної суми платежу, Основної суми кредиту та Процентів за користування кредитом, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту зазначаються у Графіку платежів (п. 2.6. Правил), який є Додатком № 1 до цього Договору.

У п. 7.2. договору уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим Договором та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх.

Відповідно до п. 7.14. Договору Кредитний посередник за цим Договором відсутній. Для отримання цього Кредиту Позичальнику немає необхідності додатково укладати договори з жодною третьою особою щодо отримання додаткових чи супутніх послуг, пов 'язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням цього Кредиту.

Підписуючи Договір, що не спростовує Позивач, сторони погодились з усіма істотними умовами Договору, зокрема відповідно до п. 7.5. Договору встановлено, що укладаючи цей Договір, Позичальник заявляє та гарантує Кредитодавцю, що він:

7.5.1 усвідомлює та підтверджує, що умови договору та ІНФОРМАЦІЯ_1 йому зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими;

7.5.2 під час укладання цього договору не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу тяжких обставин.

7.5.3 надав інформацію, відомості та документи для укладення цього договору, які є достовірними і відповідають дійсності.

7.5.6 Отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

7.5.7 Письмово проінформований про те, що вартість послуг третіх осіб встановлюється виключно такими особами, відповідно, Кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом Строку дії Договору і не включає їх до розрахунку орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для Позичальника.

7.5.8 Повідомлений про свої права згідно з Законом України «Про захист прав споживачів».

7.5.9 Отримав від Кредитодавця інформацію з дотриманням вимог діючого законодавства, що забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав 'язування її придбання.

7.7. Сторони погодили, що з укладенням цього Договору Сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов.

Із змісту наведених пунктів укладеного між сторонами Договору, вбачається, що Позичальника перед укладенням Договору було ознайомлено з інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України, що підтверджується наданими Товариством документами з підписом Позичальника. Зокрема до таких документів належить графік платежів, який знаходиться в Оферті та після її акцептування - в Договорі; паспорт споживчого кредиту, який надається Позичальнику перед укладенням Договору. Тобто до підписання Договору Позивачу була надана вся інформація про умови кредитування. Крім того, вказана інформація міститься і на офіційному веб-сайті Товариства за посиланням: https://alexcredit.ua/pro-nas

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АлексКредит» про визнання договору позики недійсним відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2021 року

Суддя С.О. Демидова