Провадження номер 2/741/161/21
Єдиний унікальний номер 741/1402/20
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Качан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про тлумачення заповіту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки, а саме:

- земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, площею 3,1524 га, кадастровий номер :02:001:0401, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603218, виданого 10 серпня 2010 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2009 року № 265, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0;

- земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, площею 1,0457 га, кадастровий номер :02:001:0880, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603219, виданого 10 серпня 2010 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2009 року № 265, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, за яким заповіла позивачеві належне їй право на земельну частку (пай) в КСП ім. Шевченка, підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 952399. Даний заповіт посвідчено 11 червня 2008 року секретарем виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадщину вона прийняла. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, оскільки майно, указане в заповіті, не відповідає фактичному майну в наявності. ОСОБА_2 взамін сертифікату, про який іде мова в заповіті, були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 603218 та серії ЯЖ № 603219. Тому позивач просила здійснити в судовому порядку тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_2 , у частині того, що заповіт стосується саме вищевказаних земельних ділянок площею 3,1524 га, кадастровий номер :02:001:0401, та площею 1,0457 га, кадастровий номер :02:001:0880.

Також позивач указала, що державні акти про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 603218 та серії ЯЖ № 603219 втрачені, тому просила також відповідно до ст. 392 ЦК України судовим рішенням визнати за нею право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій зазначила, що вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а. с. 68).

Представник відповідача Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але до початку розгляду справи по суті сільський голова подала до суду заяву, у якій указала, що відповідач визнає позовні вимоги та просила справу розглянути у відсутність представника відповідача (а. с. 69).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи й тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (спадкодавець), про що складено відповідний актовий запис за № 07 виконавчим комітетом Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений 11 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області й зареєстрований в реєстрі за № 396, за яким ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 належний їй житловий будинок, а також належне їй право на земельну частку (пай) в КСП ім. Шевченка, підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 952399, а в разі виділення його в натурі земельну ділянку на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією заповіту, який не змінено та не відмінено (а. с. 11), та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 49-50).

Судом установлено, що ОСОБА_2 за життя реалізувала своє право на земельну частку (пай). Так, відділом у Носівському районі головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомлено, що ОСОБА_2 виписаний та виданий дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 952399 площею 4,83 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Шевченка на території Держанівської сільської ради, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 406. Взамін вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 952399 площею 4,83 умовних кадастрових гектарів ОСОБА_2 видані державні акти на право власності на земельні ділянки: - серія ЯЖ № 603218 площею 3,1524 га; - серія ЯЖ № 603219 площею 1,0457 га, що підтверджується копією відповідного повідомлення відділу у Носівському районі головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 273 від 06 серпня 2020 року.

Отож, 10 серпня 2010 року ОСОБА_2 отримала взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 952399 два державні акти на право власності на земельні ділянки серія ЯЖ № 603218 та серія ЯЖ № 603219.

На підставі цих державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 на праві власності належали такі земельні ділянки:

- земельна ділянка, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, площею 3,1524 га, кадастровий номер :02:001:0401, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603218, виданого 10 серпня 2010 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2009 року № 265, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0;

- земельна ділянка, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, площею 1,0457 га, кадастровий номер :02:001:0880, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603219, виданого 10 серпня 2010 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2009 року № 265, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31.

Право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки підтверджується копіями державних актів серії ЯЖ № 603218 та серії ЯЖ № 603219 (а. с. 12, 13), витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-020 та № НВ-020 від 05 серпня 2020 року (а. с. 14-19, 20-25).

Судом встановлено, що до майна померлої ОСОБА_2 приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. заведена спадкова справа, копія якої витребувана від нотаріуса та наявна в матеріалах справи.

Так, із копії спадкової справи № 36/2020 до майна померлої ОСОБА_2 (а. с. 44-60) убачається, що 25 травня 2020 року у визначений законодавством шестимісячний строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. 28 вересня 2020 року позивачем подано приватному нотаріусу заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що належали спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603218 та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603219 після смерті ОСОБА_2 . Але 28 вересня 2020 року нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 351/02-31 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що майно, указане в заповіті, який посвідчений 11 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, не відповідає фактичному майну в наявності.

Крім того, 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 42/02-31, якою відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки у зв`язку з тим, що майно, указане в заповіті, який посвідчений 11 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, не відповідає фактичному майну в наявності, а також у зв`язку з відсутністю у спадковій справі документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, тобто правовстановлюючих документів на земельні ділянки (а. с. 67).

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 про тлумачення вищевказаного заповіту, суд зазначає, що у відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Згідно зі ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Потреба у тлумаченні виникає тоді, коли заповіт містить суперечливі положення, що ускладнюють його виконання.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

При цьому, потреба у тлумаченні виникає тоді, коли заповіт містить суперечливі положення, що ускладнюють його виконання.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 335/9398/16-ц.

Зі змісту заповіту ОСОБА_2 чітко вбачається, що об`єктом спадкування є, крім іншого, належне їй право на земельну частку (пай) в КСП ім. Шевченка, підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 952399, а в разі виділення його в натурі земельна ділянка на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) у розумінні положень земельного законодавства, чинного на момент укладення заповіту, є правовстановлюючим документом на реалізацію його володільцем права вимоги на відведення земельної частки в натурі.

Судом установлено, що ОСОБА_2 за життя реалізувала своє право на земельну частку (пай). Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 952399 вона отримала державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 603218 та серії ЯЖ № 603219, на підставі яких їй на праві власності стали належати земельні ділянки площею 3,1524 га, кадастровий номер :02:001:0401, та площею 1,0457 га, кадастровий номер :02:001:0880, на території Держанівської сільської ради.

Отже, ураховуючи, що ОСОБА_2 реалізувала своє право на земельну частку (пай), отримавши земельні ділянки на території Держанівської сільської ради, а в заповіті ОСОБА_2 зазначено, що в разі виділення в натурі земельної частки (паю), вона заповідає ОСОБА_1 земельну ділянку на території Держанівської сільської ради, суд робить висновок, що земельні ділянки площею 3,1524 га, кадастровий номер :02:001:0401, та площею 1,0457 га, кадастровий номер :02:001:0880, виділені в натурі на місцевості, є об`єктами спадкування за вищевказаним заповітом. Воля заповідача в даному випадку зрозуміла, заповіт не містить суперечливих положень, котрі ускладнюють його виконання, не потребує тлумачення, оскільки текст заповіту не містить ані суперечностей, ані неточностей, складений зі слів заповідача.

Ураховуючи, що при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін до змісту заповіту, суд робить висновок, що текст заповіту ОСОБА_2 від 11 червня 2008 року не підлягає тлумаченню, а позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення тлумачення заповіту не підлягають задоволенню.

Однак, суд робить висновок, що воля заповідача ОСОБА_2 , висловлена у зазначеному заповіті, на те, щоб ОСОБА_1 успадкувала спірні земельні ділянки є зрозумілою, а тому цей заповіт є підставою для здійснення спадкування за заповітом спірних земельних ділянок.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 у визначеному законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , то з часу відкриття спадщини спірні спадкові земельні ділянки належать ОСОБА_1 .

Як указано вище, нотаріусом позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки також у зв`язку із тим, що втрачені державні акти на право власності на земельні ділянки.

Матеріали справи також свідчать про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 603218 та серії ЯЖ № 603219 втрачені, що підтверджується копіями повідомлень у місцевому виданні районній газеті «Носівські вісті» (а. с. 29).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 213, 1216, 1217, 1223, 1236, 1256, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, 125, ч. 1 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області про тлумачення заповіту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, площею 3,1524 га, кадастровий номер :02:001:0401, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603218, виданого 10 серпня 2010 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2009 року № 265, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0;

- земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, площею 1,0457 га, кадастровий номер :02:001:0880, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 603219, виданого 10 серпня 2010 року на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2009 року № 265, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги про тлумачення заповіту.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15 березня 2021 року.

Суддя А.О. Крупина