КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9681/2021 Головуючий в суді 1 інстанції Осаулов А.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Київ

Справа №761/26848/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року задоволено частково позов АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 січня 2021 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, 21 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, яка подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 червня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали - для сплати судового збору та зазначення, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної рішення суду.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 04 червня 2021 року отримано ОСОБА_1 16 червня 2021 року.

02 липня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою (уточненою).

В поданій заяві ОСОБА_1 просить звільнити від сплати судового збору або зменшити його розмір, посилаючись на те, що на даний час не має можливості сплатити належний судовий збір, на підтвердження чого надає постанову приватного виконавця Яцишина А.М. про арешт коштів.

Проте, апеляційний суд не приймає до уваги зазначені посилання скаржника, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК (в редакції 2004 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в редакції 2004 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, жодних доказів, які б свідчили про майновий стан або документів, які підтверджують вказані обставини (довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), скаржником не надано.

Постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 не є доказом його майнового стану, який підтверджує відсутність коштів та який можливо врахувати при вирішенні клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру слід відмовити.

З викладеного вбачається, що недоліки зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 04 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, скаржник ОСОБА_1 не усунув,ухвалу суду апеляційної інстанції не виконав.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки скаржник ухвалу суду апеляційної інстанції від 04 червня 2021 року не виконав, недоліків апеляційної скарги не усунув, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року слід повернути скаржнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.