10.03.2021 Справа № 756/594/21
Унікальний номер судової справи 756/594/21
Номер провадження 2/756/2976/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10 березня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Чагір Б.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року АТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.12.2010 між АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір про надання банківських послуг №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачу кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з Анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Станом на 14.12.2021 ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та не погашає заборгованість, АТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 20227,33 грн, яка складається з 16344,81 грн - заборгованість за тілом кредита, у т.ч. 16334,81 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 3882,52 грн - заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2021 за вказаним позовом відкрито провадження, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.12.2010 між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір б/н, за умовами якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому було збільшено до 10000 грн.

З анкети-заяви вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 13).

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/).

Відповідач ОСОБА_2 04.05.2018 подала до АТ КБ «ПриватБанк» копію паспорту, відповідно до якого вбачається, що вона змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 43).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором від 28.12.2010 станом на 14.12.2020 становить 20227,33 грн., яка складається із: 16344,81 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 16344,81 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3882,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-10).

Підпис позичальника міститься на паспорті споживчого кредиту, в якому закріплено, зокрема строк договору, строк кредитування, мета отримання кредиту, процента ставка за користування кредитними коштами, порядок повернення кредиту, пеня тощо (а.с. 14-15).

Окрім того, судом досліджена виписка по рахунку, відкритому на ім`я відповідача ОСОБА_4 з якої убачається, що вона активно користувався кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби, періодично погашаючи заборгованість за наданим кредитом (а.с. 51-55).

Згідно довідки про зміну умов кредитування, дослідженої судом, встановлено, що позичальнику збільшувався кредитний ліміт 21.07.2018 до 10000,00 грн. (а.с. 12).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідача ОСОБА_4 видавалася кредитна картка НОМЕР_1 зі строком дії до 03/18 та кредитна картка НОМЕР_2 зі строком дії до 12/21 (а.с. 11).

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.

Надання банком ОСОБА_1 кредитних коштів шляхом встановлення для користування кредитного ліміту підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, випискою по картковому рахунку відкритому на ім`я позичальника, з якого видно, що вона активно користувалася кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Заборгованість відповідача за використаними кредитними коштами станом на 14.12.2020 становить 20227,33 грн.

Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими, доведені належними доказами, іншим не спростовуються, а відтак підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованість станом на 14.12.2020 за кредитним договором №б/н від 28.12.2010 у розмірі 20227,33 грн., з яких: 16334,81 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3882,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Питання щодо стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору підлягає вирішенню за правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 280 - 284, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28.12.2010 станом на 14.12.2020 у розмірі 20227,33 грн., а також витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2270,00 грн.;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Банасько