Номер провадження: 22-ц/813/3927/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

апелянтів: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Мажеру І.О.,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Приймачука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn», апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійснені бабою та дідом своїх прав щодо виховання онука, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

встановив:

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійснені бабою та дідом своїх прав щодо виховання онука, третя особа Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР.

В уточненому позові позивачі просили суд зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати їм у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 та його вихованні, визначивши їм спосіб участі з малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу і неділю місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності батька, без присутності матері, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено спосіб участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу суботу місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставлять питання про зміну рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року, в частині визначення способу участі позивачів у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_4 та визначити спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з онуком у формі систематичних побачень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу і неділю місяця з 12.00 год. до 14.00 год., без присутності матері, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, до судового засідання, а саме 16.02.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Мажеру І.О.надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Easycon, копії вказаного клопотання направлені сторонам у справі поштовою кореспонденцією з повідомленням (т.3, а.с. 138-146).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року дане клопотання було задоволено і розгляд справи, який був призначений на 24.02.2021 року, в 10.00 год., було вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn» (т.3, а.с. 148-150). Копія даної ухвали суду направлена учасникам справи належним чином в електронній формі (т.3, а.с. 177).

Оскільки суддя Комлева О.С. в період з 01.03.2021р. по 05.03.2021р. перебувала на лікарняному, а суддя Сегеда С.М. в період з 08.03.2021р. по 12.03.2021р. на ХVІІІ зїзді суддів України (т.3, а.с.216, 217), повне судове рішення складено в перший робочий день, коли суддя-доповідач Сегеда С.М. приступив до виконання своїх посадових обов`язків, а саме 15.03.2021 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_3 та син позивачів ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі по справі є бабою та дідом малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з матір`ю -ОСОБА_3 .

При цьому суд обгрунтовано виходив із того, що згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст. 257 СК України регулює питання про права баба і діда на спілкування з онуками і на участь у їх вихованні. В свою чергу, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 (справа № 541/319/17) зробив висновок, що тлумачення частини другої та третьої статті 257 свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

У зв`язку з цим, встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою ОСОБА_2 і дідом ОСОБА_1 із онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди їм у спілкуванні з онуком, оскільки відповідачка перешкоджає їм у цьому.

В цій частині рішення суду фактично не оскаржується.

Встановлюючи спосіб участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім онуком, районний суд виходив із того, що наявність перешкод у вільному спілкуванні баби та діда із внуком, враховуючи інтереси та вік дитини, суд вважає, що позивачі мають право на спілкування із внуком та участь у його вихованні незалежно від того, з ким він проживає, а тому позивачам слід визначити час для спілкування з дитиною кожної першої суботи місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

Разом з цим, при вирішенні даного питання і встановлення способу участі у спілкуванні і вихованні діда та баби з неповнолітнім онуком ОСОБА_4 , судом першої інстанції недостатньо врахований висновок Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.08.2018 року, якими визначено способи участі позивачів у вихованні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення системних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу і неділю місяця з 12.00 год. до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю (т.1, а.с.52-53).

Тобто, вказаний орган опіки і піклування з`ясував всі обставини можливого спілкування діда і баби з неповнолітньою дитиною і визначив можливість спілкування зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу і неділю місяця з 12.00 год. до 14.00 год., тобто чотири рази на місяць по дві години.

Таке рішення органу опіки та піклування сторонами не оспорювалось, питання щодо його перегляду не ініціювалось.

Проте, судом зазначених обставин в достатній мірі не було враховано, у зв`язку з чим суд безпідставно і без всяких обгрунтувань обмежив гарантовану можливість зустрічей баби та діда з дитиною до одного разу на місяць протягом двох годин кожну першу суботу місяця з 12.00 год. до 14.00 год.

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із завдань СК України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Посилання заявників апеляційної скарги, на те що позивачі вважають визначення спілкування їх із малолітнім онуком лише у присутності матері дитини неправильним, оскільки ними надані докази на підтвердження того, що присутність матері буде негативно впливати на можливість спілкування з дитиною, оскільки матір дитини не має наміру виконувати рішення суду і буде шукати безліч причин неможливості своєї особистої участі при спілкуванні баби та діда з онуком, є безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачами та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок, оскільки з 2018 року дитина проживає разом із матір`ю, окремо від діда та баби.

Враховуючи емоційну напруженість, яка є між сторонами, фактичні обставини справи, інтереси дитини, її вік, проживання дитини разом із матір`ю і їх зв`язок між собою, суд правильно дійшов висновку, що побачення повинні відбуватися в присутності матері дитини ОСОБА_3 .

При цьому, проведення зустрічей баби та діда з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачами та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок, та враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, дитина не повноцінно сприймає позивачів, як бабу та діда. Для налагодження довірливих відносин між позивачами і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування.

Саме з цих підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив лише одну зустріч на місяць позивачів, якими є дід ОСОБА_1 та бабаОСОБА_2 зі своїм онуком - малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такі їх зустрічі не в повній мірі досягнуть мети налагодження довірливих відносин між позивачами та їх трирічним онуком.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду, в частині визначення способу участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

При цьому колегією суддів також враховано, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14.01.2019 року встановлено зустрічі батька дитини ОСОБА_5 , який також є сином позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , кожну суботу та неділю місяця з 09.00 год. до 11.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 (т.3, а.с.12).

Оскільки вказане судове рішення в апеляційному порядку не оскаржено, набрало законної сили, то колегія суддів враховує, що трирічний онук позивачів також має приймати участь у спілкуванні зі своїм батьком ОСОБА_1 кожну суботу та неділю місяця з 09.00 год. до 11.00 год. в присутності матері ОСОБА_3 .

Враховуючи, що у трирічної дитини та його матері має також бути вільний час для заняття іншими справами, у тому числі для виховання і навчання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів вважає, що встановлення визначення способу участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю, буде достатнім на даному етапі розвитку дитини для налагодження довірливих відносин між позивачами та їх трирічним онуком.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційної скарги частково надали суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткову законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення частково ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково і змінити рішення суду в частині визначення способу участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 , у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

В решті рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року змінити та викласти абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Визначити способи участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю».

В решті рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.03.2021 року

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра