ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року

м.Суми

Справа №591/6296/20

Номер провадження 22-ц/816/286/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд»,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року в складі судді Ніколаєнко О.О., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 16 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі ТОВ «Комфі Трейд») про стягнення в солідарному порядку 32098,93 грн неустойки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 жовтня 2018 року заявники придбали у відповідача пилосос Samsung Powerbot VR9350 (VR20K9350WK/EV), вартістю 29999 грн, який виявився з недоліками, у зв`язку з чим тричі пилосос повертали відповідачу для проведення ремонту. 18 липня 2020 року позивачі вчетверте віднесли пилосос в ремонт та підписали акт приймання-передачі товару на гарантійний ремонт. Письмову вимогу на час ремонту надати товар аналогічної марки відповідач не виконав. ОСОБА_2 також було підписано згоду на те, щоб відповідач за порушення абз. 3 ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» нарахував йому бонуси на відповідну картку в розмірі 1,5 % за кожен день затримки. 10 вересня 2020 року відповідачу була подана заява про обмін товару у зв`язку з його істотними недоліками та нарахуванням неустойки у розмірі 1% вартості товару, а 17 вересня 2020 року відповідач повідомив, що пилосос був списаний як товар з істотними недоліками. 19 вересня 2020 року кошти позивачам були повернуті, а 25 жовтня 2020 року в порядку досудового вирішення спору була направлена претензія про нарахування неустойки за кожний день затримки виконання відповідачем вимоги про надання товару аналогічної марки в сумі 18299,39 грн та за кожний день затримки усунення недоліків понад встановлений строк (14 днів) в розмірі 13799,54 грн, тобто всього 32098,93 грн, проте відповідач відмовився виконувати претензію.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку неустойку в розмірі 4499,85 грн за затримку усунення недоліків товару понад установлений строк за період з 03 вересня 2020 року по 17 вересня 2020 року, а також неустойку у розмірі 18299,39 грн за затримку виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) за період з 19 липня 2020 року по 17 вересня 2020 року.

В іншій частині вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просять рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що закон не містить жодних застережень щодо того, що сплата неустойки за кожен день затримки усунення недоліків настає відразу після спливу 14 днів, тобто за домовленістю сторін ремонт техніки може відбуватись понад 14 днів, проте саме після спливу вказаного строку має нараховуватись неустойка за фактичну неможливість споживача використовувати придбаний товар. Не погоджуються позивачі також і з початком строку нарахування неустойки, оскільки закон визначає початок перебігу такого строку з дати пред`явлення вимоги, а не з наступного дня після направлення товару на гарантійний ремонт. Заявники вважають недоречним посилання суду на позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 02 квітня 2020 року по справі № 584/585/18, оскільки у переглянутій касаційним судом справі мала місце домовленість сторін про початок перебігу гарантійного ремонту за певних умов, чого не було у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ТОВ «Комфі Трейд» просить відмовити у її задоволенні, скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зазначається, що придбаний покупцем пилосос виявився з істотним недоліком, а тому мова про гарантійний ремонт та стягнення неустойки за перевищення строків цього ремонту взагалі не йде.

ТОВ «Комфі Трейд» також не погодилось з рішенням місцевого суду та, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що позивачка ОСОБА_1 , яка дійсно придбала пилосос, з письмовою вимогою про здійснення гарантійного ремонту та надання їй товару з обмінного фонду не зверталась, а ОСОБА_2 взагалі не є учасником спірних правовідносин. При цьому, перебування позивачів у шлюбі правового значення не має. Також зазначається, що відносно придбаного позивачкою пилососу були виявлені істотні недоліки у товарі, тобто гарантійний ремонт у такому випадку є неможливим. Крім того, покупцем було заявлено вимогу про заміну товару і від запропонованого варіанту він відмовився, а відтак кошти за товар покупцю були повернуті у повному обсязі і тому вимога про стягнення неустойки за порушення строку гарантійного ремонту, який фактично не проводився, є безпідставною. Звертається увага апеляційного суду, що у випадку зміни вимоги покупця з проведення гарантійного ремонту на вимогу про розірвання договору і повернення товару право на стягнення неустойки втрачається, оскільки законодавством про захист прав споживачів передбачено право покупця заявити спочатку одну вимогу (гарантійний ремонт), а у разі її невиконання іншу у залежності від того чи є недолік істотним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Комфі Трейд», позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять відмовити у задоволенні скарги відповідача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначають, що при придбанні товару відповідач не ідентифіковував покупця і достатньо було лише розрахункового документу, тим більше, що товар було придбано за кредитні кошти, позичальницею яких була саме ОСОБА_1 . Вважають, що придбаний у шлюбі товар є спільною сумісною власністю, а тому кожен зі співвласників є повноправним споживачем у розумінні вимог законодавства про захист прав споживачів. Вказують, що відповідачем тривалий час здійснювався гарантійний ремонт товару, який перевищив 14 днів, про хід якого позивачам не повідомлялось, а доводи заявника апеляційної скарги про зміну вимог з ремонту на повернення коштів розцінюють як намагання уникнути відповідальності.

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивачів задоволенню не підлягає, а скаргу відповідача слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1992 року (а.с. 54).

07 жовтня 2018 року ОСОБА_1 придбано у ТОВ «Комфі Трейд» пилосос робот Samsung, VR20K9350WK/EV, SN:080K8NDK60030E, вартістю 29 999 грн (а.с. 7).

18 липня 2020 року ОСОБА_2 передав пилосос для направлення його до сервісного центру з метою проведення ремонту за гарантією виробника, про що складено акт прийому-передачі товару та підписано позивачем. Відповідно до вказаного акту сторони погоджують, що в разі проведення гарантійного ремонту товару, строк його проведення не може перевищувати 31 робочий день з дати відправки товару в сервісний центр. Датою відправки товару до сервісного центу зазначено 21 липня 2020 року (зворот а.с. 7).

Того ж дня, 18 липня 2020 року, ОСОБА_2 подана ТОВ «Комфі Трейд» вимога про надання товару з обмінного фонду аналогічної моделі, яка була прийнята відповідачем, проте на якій міститься запис ОСОБА_2 про відмову від запропонованого пилососа (мішкового) моделі Електролюкс ZEO5420, оскільки цей пилосос не є товаром аналогічної моделі (а.с. 8, 33).

19 липня 2020 року ОСОБА_2 була подана заява, згідно з якою він відмовляється від запропонованого товару з обмінного фонду на користь нарахування на бонусну карту протягом 7 робочих днів з дня отримання товару після проведення гарантійного ремонту бонусів у розмірі 1,5% вартості техніки згідно фіскального чеку за кожен день знаходження товару в ремонті (зворот а.с. 8).

10 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою, у якій повідомив, що на вимогу від 18 липня 2020 року на час ремонту не був наданий товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації), з дати передачі товару на гарантійний ремонт пройшло 14 днів та передбачені актом 31 робочий день, однак товар не був повернутий. З посиланням на ч.ч. 1, 6 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» заявник просив провести обмін товару з недоліками на аналогічний товар належної якості та відшкодувати неустойку (а.с. 9, 34).

15 вересня 2020 року авторизованим сервісним центром Samsung було складено вимогу на повернення апаратури придбаного позивачкою пилососу з причини неможливості, недоцільності ремонту (наявності істотного недоліку). Складено акт списання товару (а.с. 35).

17 вересня 2020 року відповідач повідомив ОСОБА_2 про повернення з ремонту пилососу.

19 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про повернення 29999 грн по причині наявності браку, встановленого актом сервісного центру (а.с. 36).

Того ж дня, 19 вересня 2020 року, ТОВ «Комфі Трейд» складено акт про повернення коштів покупцю ОСОБА_1 в сумі 29999 грн та повернуто ці кошти (а.с. 37).

25 вересня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подана претензія керуючому магазином Comfy ТОВ «Комфі Трейд», у якій зазначено, що з невідомих причин після розірвання договору та повернення коштів за товар не були нараховані ані бонуси у розмірі 1,5% вартості товару за кожен день прострочення, ані передбачена законом неустойка в розмірі 1% від вартості товару. У зв?язку з цим заявники просили за невиконання вимог абз. 3 ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» нарахувати бонуси на картку у розмірі 1,5% вартості товару за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки 27448,78 грн та за кожен день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк (14 днів) 20699,08 грн, а всього 48147,86 грн. Крім того, заявники просили у разі неможливості нарахування бонусів на карту виплатити готівкою за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки 18299,39 грн та за кожен день затримки усунення недоліків товару понад установлений строк (14 днів) 13799,54 грн, а всього 32098,93 грн (а.с. 11).

29 вересня 2020 року ТОВ «Комфі» надало відповідь на звернення від 10 вересня 2020 року про вимогу замінити товар, у якій повідомлено, що не мають інформації про причини відмови від товару з обмінного фонду. Також була надана відповідь на звернення від 25 вересня 2020 року про нарахування бонусів, у якій повідомлено що було нараховано 28350 бонусів, еквівалентних 28350 грн. Крім того зазначено, що товариство має в наявності обмінний фонд для такого виду товару як пилососи, заявники мали можливість отримати аналогічний товар пилосос ТМ Electrolux, хоча ремонт їх товару і не проводився. Нарахування неустойки на період, коли ремонт товару не проводився, законодавством не передбачено. Зазначено, що аналогічними є товари, які, не будучи ідентичними, мають подібні характеристики і складаються зі схожих компонентів, що дозволяє їм виконувати одні і ті ж завдання. Запропонований товар із обмінного фонду має таке ж призначення як і товар заявників побутовий прилад для прибирання. Відмова від аналогічного товару не може вважатися порушенням з боку компанії. Оскільки вимога щодо повернення грошових коштів за товар задоволена, підстави для задоволення будь-яких інших вимог відсутні (а.с. 12).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем був прийнятий товар саме для проведення його гарантійного ремонту на узгоджений сторонами строк (31 робочий день), у межах якого пилосос не було відремонтовано, а тому за період з 03 по 17 вересня 2020 року, тобто по день повідомлення позивача про повернення товару з гарантійного ремонту, відповідач має сплатити неустойку за затримку усунення недоліку товару понад установлений строк. При цьому, суд не взяв до уваги зміну позивачем 10 вересня 2020 року вимоги з ремонту товару на вимогу про заміну товару, оскільки гарантійний ремонт тривав, а питання дострокового повернення товару з авторизованого сервісного центу не вирішувалось. Також суд виходив з того, що вимога ОСОБА_2 надати аналогічний товар не була виконана, а тому стягнув неустойку з наступного дня після пред`явлення відповідної вимоги позивачем, тобто за період з 19 липня 2020 року по 17 вересня 2020 року.

Проте, колегія суддів апеляційного суду з вказаними висновками місцевого суду не погоджується з наступних підстав.

За змістом ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнення неустойки передбачено лише для вимог споживача про усунення недоліків, а на інші вимоги, які пред`являв позивач до відповідача, зокрема: списання пристрою, виплату компенсації, заміна товару на такий самий або на аналогічний, положеннями закону неустойка не передбачена.

Як зазначалось вище, 19 вересня 2020 року відповідач повернув ОСОБА_1 сплачені за пилосос кошти у повному обсязі у зв`язку з наявністю у придбаного товару істотного недоліку (браку), тобто вважається, що укладений між сторонами 07 жовтня 2018 року договір розірвано.

Ураховуючи, що пилосос був прийнятий на гарантійний ремонт через суттєві недоліки, які не дозволяли використовувати його за призначенням, про що позивачу ОСОБА_2 повідомлено 17 вересня 2020 року, ОСОБА_1 змінила вимоги до продавця й просила повернути сплачені за товар кошти, тобто розірвати договір купівлі-продажу.

Оскільки розірвання договору купівлі-продажу має наслідком повернення продавцем сплаченої за товар суми, а покупцем товару, то вимога про стягнення неустойки за порушення строку гарантійного ремонту та за заміну товару на аналогічний задоволенню не підлягає.

Як роз`яснено Верховним Судом України у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)», при вирішенні питання про стягнення неустойки в порядку ст. 8 Закону № 1023-XII судам необхідно з`ясувати, чи змінювались споживачем вимоги з тих, за якими не передбачено стягнення неустойки, на ті, якими це передбачено, або навпаки, оскільки різні вимоги передбачають різні правові наслідки. У цьому листі Верховний Суд України послався на власне рішення від 9 вересня 2009 р. у справі № 6-6521свО8, яким були скасовані рішення й ухвала судів нижчих інстанцій в частині задоволення позову про стягнення неустойки у зв`язку із тим, що позивач змінив вимоги до продавця і просив розірвати договір купівлі-продажу. Оскільки розірвання договору купівлі-продажу має наслідком повернення продавцем сплаченої за товар суми, а покупцем товару, то вимога про стягнення неустойки за порушення строку гарантійного ремонту задоволенню не підлягає.

Зазначених вище обставин, вимог закону та роз`яснень касаційної інстанції місцевий суд до уваги не взяв та безпідставно стягнув з відповідача неустойку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи у задоволенні позову суд відмовляє, позивачі звільнені від сплати судового збору в усіх інстанціях, тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про стягнення неустойки відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» () за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1261 грн 20 коп судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю.Кононенко

Судді: В.І.Криворотенко

Т.А.Левченко