Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гонгало Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 21.08.1999 перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак в подальшому шлюб було розірвано.

В період шлюбу із відповідачем мати відповідача подарувала позивачу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а своєму синові ОСОБА_2 1/6 частини квартири.

Після розлучення у квартирі проживає відповідач з новою сім`єю, а позивач вимушена на протязі чотирьох років винаймати житло, оскільки відповідач не визнає її права на нерухоме майно та вважає його своїм.

Зазначає, що відповідач чинить перешкоди у користуванні квартири шляхом багаторазової зміни замків та не надає ключів.

З 2015 року позивачем були написані заяви до поліції, в яких позивач повідомляла про порушення прав на користування, володіння нерухомим майном.

Відповідно до відповіді Національної поліції в Житомирській області від 03.12.2020 заяву позивача розглянуто та запропоновано вирішити вищевказане питання у суді.

Всі спроби вирішити питання мирним шляхом відповідач ігнорує, тому позивач змушена звернутися до суду.

11.12.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.22).

22.12.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.26).

У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Позивач пояснила, що відповідач перешкоджав у користуванні квартирою шляхом заміни замків і лише після звернення її батька надавав нові ключі. Також пояснила, що наразі орендує житло і бажає вселитися у спірну квартиру, але замки знову замінені. Крім того, позивач не заперечує тієї обставини, що вона виїхала з квартири добровільно, має у Литовській Республіці дім на березі моря та іншого чоловіка, з яким проживає, однак не могла зареєструвати шлюб до розірвання попереднього шлюбу. Вони мають спільну малолітню дитину, яка проживає з нею, а молодший син сторін ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі з батьком. Чи має син ключі від квартири їй невідомо.

Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позов не визнали. Відповідач пояснив, що будь яких перешкод у користуванні квартирою позивачеві не чинить і не заперечує проти вселення позивача у квартиру. У судовому засіданні надав позивачу ключі від квартири. Також пояснив, що їх спільний з позивачем син, який проживає з ним, має п`ятимісячне щеня, яке належить до породи собак, що не виростають до великих розмірів. Вважає, що якби позивач цікавилася справами сина, їй було би про це відомо.

Заслухавши пояснення позивач, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 21.08.1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1125 (а.с.8).

Як вбачається з копії заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 27.10.2017 шлюб між сторонами розірвано (а.с.9).

Сторони у судовому засіданні пояснили, що 14.04.2020 заочне рішення від 27.10.2017 було скасовано та вже рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26.03.2021 шлюб між ними остаточно розірвано.

У період шлюбу із відповідачем мати відповідача подарувала позивачу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а відповідачу 1/6 частини квартири, що підтверджується копією договору дарування, копією Витягу з Державного реєстру правочинів та копією технічного паспорту (а.с.10-13).

Згідно довідки ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" від 28.02.2020відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Відповідно до копії договору оренди від 25.11.2016 року позивач є орендарем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.15).

10.10.2020, 20.11.2020 позивач зверталася до ГУНП в Житомирській області з заявами про притягнення відповідача до відповідальності, оскільки відповідач не пускає її до квартири (а.с.17-18).

Згідно повідомлення Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області від 25.11.2020 до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області у період з 2017 по 2020 рік звернення ОСОБА_1 не надходили (а.с.58).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Щодо позовної вимоги не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення у квартиру та передачі ключів від квартири, то, ураховуючи, що відповідач передав ключі від квартири у залі судового засідання і позивач мала можливість під час оголошеної у судовому засіданні перерви вселитись у квартиру, натомість виїхала у Литовську Республіку, тому саме в межах заявленої позовної вимоги суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Однак, ураховуючи, що позивач через неодноразову зміну замків та відсутність ключа від квартири була позбавлена можливості користуватися квартирою, тому наявні підстави для заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії, що створюють перешкоди позивачеві у користуванні квартирою.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, що створюють перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1

АДРЕСА_2

Відповідач:

ОСОБА_2

АДРЕСА_2

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко