Справа № 519/1977/12
Провадження № 6/263/81/2021
У Х В А Л А

11 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Ікорська Є.С.., перевіривши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду, заінтересовані особи: приватний виконавиць виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду, заінтересовані особи: приватний виконавиць виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В., ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Указана заява про відстрочення виконання рішення суду підсудна Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, тому суд вважає за необхідне призначити її до розгляду.

Крім цього, у прохальній частині заяви про відстрочення виконання рішення заявники просять суд зупинити на період розгляду справи стягнення на підставі виконавчого листа № 519/1977/12, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 травня 2013 року.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

За змістом клопотання про зупинення на період розгляду справи стягнення на підставі виконавчого листа слід розцінювати як захід забезпечення.

Правовою підставою забезпечення заявники зазначили ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», що регламентує обов`язкове зупинення виконавчого провадження державним виконавцем. Однак правових підстав, які регулюють розгляд судом питання забезпечення заяви, не наведено.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відстрочення або розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Відстрочення та розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а не скасовує чи зміню суть рішення.

Однак положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, які набрали законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд не вправі вжити заходів забезпечення заяви (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення стягнення в межах розгляду заяви про відстрочення виконання рішення, а тому вказана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 435 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Прийняти до свого провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду, заінтересовані особи: приватний виконавиць виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Призначити розгляд заяви у судовому засіданні на 19 березня 2021 року о 10:00 год. у приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя за адресою: пр. Металургів, 31, каб. 18, м. Маріуполь.

Повідомити осіб, які приймають участь у справі про час і місце розгляду заяви.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення стягнення за виконавчим листом № 519/1977/12, виданим на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 травня 2013 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Ікорська