Ухвала

15 липня 2021 року

м. Київ

справа № 757/12833/18-ц

провадження № 61-10892ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року у складі судді Ільєвої Т. Г. та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Махлай Л. Д., Немировської О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Наталії Петрівни про скасування нотаріальної дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н. П. (далі - приватний нотаріус Кучеренко Н. П.) у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив скасувати нотаріальну дію, а саме: передачу йому заяви від громадянина ОСОБА_2 з вимогою погасити борг за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі відмови сплатити борг за кредитним договором. Також просив скасувати свідоцтво

від 30 квітня 2015 року № 730, посвідчене приватним нотаріусом Кучеренко Н. П., про передачу вказаної заяви.

Позовні вимоги мотивував посилаючись на те, що в провадженні суду адміністративної юрисдикції знаходиться справа за його позовом до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства Юстиції України

м. Києва про визнання незаконним рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно із матеріалами реєстраційної справи, приватним нотаріусом Кучеренко Н. П. на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво, яким посвідчено право власності на квартиру, що належала ОСОБА_1 .

У свідоцтві зазначено, що ОСОБА_1 20 березня 2015 року отримав заяву від ОСОБА_2 з вимогою погасити борг за кредитним договором із застереженням, що у разі непогашення боргу буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, однак він не отримував зазначену заяву, а тому нотаріальна дія та свідоцтво підлягають скасуванню.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Печерського районного суду від 28 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, мотивоване тим, нотаріальні дії: «передача заяви» та «свідоцтво про передачу заяви» - є окремими нотаріальними діями, які виконані приватним нотаріусом Кучеренко Н. П. відповідно до вимог чинного законодавства. Заява-вимога кредитора була передана позивачеві, як боржнику, у встановленому законом поряду. Позивач не зазначив, які саме його права та законні інтереси порушено при вчиненні нотаріальної дії - «передача заяви кредитора» позивачу, а саме встановлення особи, яка звернулася до нотаріуса, отримання нотаріусом двох примірників заяви від цієї особи адресату, вчинення посвідчувального напису на заявах про передачу, запис до реєстру нотаріальних дій про вчинену нотаріальну дію, адже нотаріальна дія «передача заяви» не створює, не змінює та не припиняє права осіб. Ця дія не є підставою для реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав, не є правовстановлюючим документом, а отже не довів порушення відповідачем його цивільних прав.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у якій він просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва

від 28 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору в даній справі є вимоги про скасування нотаріальної дії, саме: «передача заяви» та свідоцтво про передачу заяви від від 30 квітня 2015 року

№ 730, посвідчене приватним нотаріусом Кучеренко Н. П.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Наталії Петрівни про скасування нотаріальної дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак