Справа № 183/5240/20
№ 2/183/1159/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якому, з урахуванням уточнень від 22 жовтня 2020 року, просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 130 311,50 грн. (сто тридцять тисяч триста одинадцять гривень 50 копійок).

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26 грудня 2019 року о 14.35 год. на 22 кілометрі автодороги М-29 Красноград Перещепине об`їзна дорога м. Новомосковська Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «FIATDOBLO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху для виїзду за межі проїзної частини дороги, не переконавшись в безпеці руху, виїхав на праве узбіччя, де скоїв наїзд на автомобіль «FORDTRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебував позивач, внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження, чим скоїв ДТП та спричинив матеріальні збитки.

Дії ОСОБА_2 було кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, висновком експерта № 19/104-9/2/339 від 17 березня 2020 року Дніпропетровського науково-дослідного центру було розглянуто декілька варіантів механізму спричинення ДТП та встановлено, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали ПДР. Однак, постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2020 року по справі № 183/2485/20 провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито, оскільки сплинув строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності. За інформацією позивача, згідно з полісом № АО5911800 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Позивач на полягає на доведеності факту наявності дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача та відповідача, факту заподіяння пошкоджень автомобілю позивача, факту порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху та факту заподіяння збитків позивачеві. Оскільки завдані збитки відповідачем відшкодовані не були, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому, до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог до нього, з наступних причин. По-перше, ТДВ СК «Альфа-Гарант» вважає, що не може бути солідарним відповідачем по цій справі, оскільки обсяг відповідальності страховика за договором страхування обмежений нормами закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». По-друге, згідно з законом, для отримання страхового відшкодування потерпілий повинен подати страховику заяву про страхове відшкодування у встановлений річний термін, проте позивачем вказаний строк був пропущений. По-третє, відповідач вважає, що в позові повинно бути відмовлено, з підстав необґрунтованості та недоведеності факту порушення відповідачем прав позивача. Крім того представник відповідача зауважує на вимоги закону про те, що власники пошкодженого майна повинні зберігати це майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, а також надати транспортний засіб для огляду у встановлений строк, однак позивач вказаних вимог не виконав, чим позбавив страховика можливості дослідити обсяг пошкоджень. За таких обставин, відповідач вважає некоректним розрахунок збитків, наданий позивачем.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 травня 2019 року о 14 годині 35 хвилин на 22 кілометрі автодороги М-29 Красноград Перещепине об`їзна дорога міста Новомосковськ водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ФіатДобло, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху для виїзду за межі проїзної частини дороги праворуч не переконався, що це буде безпечно, виїхав на праве узбіччя, де скоїв наїзд на автомобіль Форд Транзит державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебував водій ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені події щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 480707 (а.с.15).

Суду надано копію постанови про закриття кримінального провадження від 31 березня 2020 року, відповідно до якої кримінальне провадження № 0002235 від 27 грудня 2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України закрито, у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.22-23).

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , - закрите, відповідно до вимог ст.ст. 38, ч.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, в зв`язку з закінченням строків для притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 77-78).

Висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 19/104-9/2/339 від 17 березня 2020 року встановлено 2 варіанти механізму ДТП (а.с.95-102). Так, за 1-м варіантом технічна можливість уникнути ДТП для водія ОСОБА_2 була можливою та встановлювалася виконанням ним п. 10.1 ПДР. За 2-м варіантом механізму ДТП оцінити дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно ПДР не надавалось можливим (а.с.95-102).

Суду надано копію звіту № 292/2020 про оцінку автомобіля (а.с.38-63), відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Форд Транзит з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 24 грудня 2019 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає 130311,50 грн.

Даних про те, що позивач отримав відшкодування збитків від їх заподіювача або страховика останнього у справі немає.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною 3 статті 386 ЦК України: власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінальної справи не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93, № 7 від 08.07.94 р. № 11 від 30.09.94 р., № 15 від 25.05.98 р., та №9 від 24.10.2003 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним.

При цьому Верховний суд України, за результатами розгляду справи № 6-2808цс15, 20.01.2016 року, ухвалив Постанову в якій зазначив наступні правові висновки: «Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності».

Як було встановлено судом, 26 травня 2019 року о 14 годині 35 хвилин на 22 кілометрі автодороги М-29 Красноград Перещепине об`їзна дорога міста Новомосковськ водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ФіатДобло, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху для виїзду за межі проїзної частини дороги праворуч не переконався, що це буде безпечно, виїхав на праве узбіччя, де скоїв наїзд на автомобіль Форд Транзит державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому перебував водій ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки позивачевіу.

Сума збитків, завдана водію ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 130311,50 грн..

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позову виходячи з наступного.

Порядок виплати страхового відшкодування страховиком (страховою компанією) регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Тобто, цей закон є спеціальним та його положення є привілейованими.

Відповідно до підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 33.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Згідно з п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до підпунктів 37.1.3, 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, а також неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачем не доведено факт виконання усіх передбачених законом дій у встановлені строки, що говорить про неможливість стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП зі страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст.. 141 ЦПК України, тобто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 належить стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 1303, 12 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10-12, 27, 58-62, 209, 212-215, 280 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 130311,50 гривень (сто тридцять тисяч триста одинадцять гривень, 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір, у розмірі 1303 гривні, 12 копійок. (одна тисяча триста три гривні, 12 копійок).

В іншій частині позову ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.