Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року

м. Шаргород

справа № 152/629/21

провадження № 2 /152/262/21

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ТОВ «Просто Позика» про захист прав споживачів, в якому просить: 1) визнати договір позики, укладений між нею та відповідачем недійсним; 2) на підготовчому засіданні розглянути клопотання про витребування у відповідача кредитного договору.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що між нею та ТОВ «Просто Позика» було укладено договір, відповідно до якого нею отримано позику. Разом з тим, ознайомившись зі змістом договору, вона вважає, що він має бути визнаний судом недійсним, оскільки вона не підписувала договір відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про захист прав споживачів»; договір не прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі через те, що акцептування пропозиції відповідачем не відповідає вимогам ч.6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»; договір не укладено у письмовій формі, в порушення вимог ст.ст.1046, 1047 ЦК України; укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору; в оспорюваному договорі не було вказану ціну та сукупну вартість кредиту; відповідачем введено її в оману щодо істотних умов договору, зокрема, щодо відсоткової ставки, у зв`язку із чим розмір нарахованих відсотків за кредитним договором став значно більшим, ніж зазначений працівником фінустанови у розрахунку платежів та значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 обґрунтовує нормами ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про електронну комерцію».

Судовий збір ОСОБА_1 не сплачено, посилаючись на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів».

У частині визначення підсудності ОСОБА_1 керується вимогами ч.5 ст.28 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

В рахунок надання підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, ОСОБА_1 надає витяг з офіційного сайту Судова влада України про відсутність іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві ОСОБА_1 вимоги ч.3 ст.175 ЦПК України не дотримані.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Спосіб захисту права, зазначений позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві - визнання договору позики недійсним не відповідає зазначеним у справі обставинам про порушення права споживача, не містить зазначення способу захисту прав споживача згідно із Законом України «Про захист прав споживачів», тому суперечить вимогам вказаного Закону.

У позові, в порушення п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, не зазначено докази про укладення між позивачем та відповідачем саме споживчого кредиту, дати його укладення, строку дії договору, суми позики на споживчі цілі.

Також, виходячи зі змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем у п.2 прохальної частини позову, не ґрунтується на законі чи певному договорі, оскільки витребування певних доказів не може бути способом захисту порушеного права.

У порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначає доказів на підтвердження обставин, на які посилається у позові, зокрема, щодо укладення будь-якого договору з відповідачем, дати, часу його укладення, суми кредиту, введення її в оману щодо відсоткової ставки за користування кредитом, відсутності її підпису (електронного підпису) у договорі.

Крім того, позовна заява ОСОБА_1 в порушення вимог п.п.6, 7, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, не містить зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6); відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7); попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10).

Посилання позивача на витяг з офіційного сайту Судова влада України про відсутність іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не ґрунтується на законі, оскільки не містить відомостей про критерії та параметри такого запиту з вказаного сайту: імені позивача, найменування відповідача, предмету спору, що позбавляє суд дійти висновку про підтвердження позивачем того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У частині вибору підсудності цивільної справи Шаргородському районному суду Вінницької області, позивач посилається на ч.5 ст.28 ЦПК України, якою встановлено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися, в тому числі, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Поряд з цим, ОСОБА_1 у позові не зазначає та не додає доказів на підтвердження свого зареєстрованого місця проживання на день звернення з цим позовом до суду у с. Покутино Жмеринського району ( АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.05.2021 вказана позовна заява залишена без руху (а.с.15-17).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказано недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Ухвалу Шаргородського районного суду від 24.05.2021 позивачем отримано 02.06.2021, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи (а.с.20).

Проте, ухвала суду від 24.05.2021 до даного часу позивачем не виконана.

За приписами ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Просто Позика» про захист прав споживачів, слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

При постановленні ухвали суд крім національного законодавства враховує також Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та рішення ЄСПЛ.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру ...

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", пунктах 51,52 рішення ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", пункті 91 рішення ЄСПЛ від 09.11.2004 у справі "Науменко Світлана проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто Позика» про захист прав споживачів вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала постановлена та підписана суддею 19.07.2021.

Суддя: Т.О. Соколовська