Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням,суд,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 постійно проживає по АДРЕСА_1 . Крім того, вона є власницею житлового будинку по АДРЕСА_2 . Вказаний будинок отриманий ОСОБА_1 у власність у порядку спадкування за законом після смерті її матері. Відповідачка ОСОБА_6 та її діти, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , та донька останньої - дворічна ОСОБА_8 зареєстровані у належному ОСОБА_1 житловому будинку, проте фактично там більше року не проживають, їх майна там немає, оскільки вони добровільно вибули на інше, невідоме позивачці місце постійного проживання, забравши свої речі ще до набуття ОСОБА_1 права власності на житловий будинок. ОСОБА_6 є рідною сестрою позивачки, а відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_9 її рідні племінники, ОСОБА_8 - онука сестри позивачки. Сестра ОСОБА_1 . ОСОБА_6 відмовилася від спадщини у вигляді вказаного будинку після смерті матері. Зв`язку та родинних відносин відповідачі з позивачкою не підтримують, де вони зараз мешкають, ОСОБА_1 не знає. Відповідачі зареєстровані у належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житловому будинку по АДРЕСА_2 , але фактично в ньому не проживають більше року, участі в утриманні житлового приміщення не приймають, не сплачують за житлово-комунальні послуги, внаслідок відсутності з ними зв`язку позивачка не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, відповідачі самостійно з реєстрації за вказаною адресою не знімаються, заяв про продовження строку їх відсутності за зареєстрованим місцем постійного проживання не подавали, випадків, встановлених ст.71 ЖК України, для збереження за відповідачами права користування житловим приміщенням не має, з метою захисту свого права власності на будинок ОСОБА_1 вимушена звертатися до суду з вимогами про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, з метою подальшого зняття їх з реєстрації на підставі рішення суду. Крім того, реєстрація відповідачів у будинку позивачки перешкоджає їй у праві розпорядитися своє власністю, а саме продати його, оскільки претенденти на придбання будинку, дізнавшись про зареєстрованих у будинку відповідачів, відразу відмовляються від придбання такого житла.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 березня 2020 року відкрито провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, справу просить розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачами суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2019 року у справі №311/2969/19, яке набрало законної сили 04 листопада 2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №194611372 щодо реєстрації на підставі вказаного судового рішення права приватної власності ОСОБА_1 в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_2 з реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 209.

В зазначеному будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи виданими Василівською міською радою Запорізької області від 08.09.2020 року № 03-01-12/1631, № 03-01-12/1632, № 03-01-12/1639, № 03-01-12/1640.

Згідно Акту про обстеження по факту проживання від 03 серпня 2020 року складеного головою квартального комітету Литвиненко Н.П. в присутності сусідів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , завіреного секретарем Василівської міської ради Мандичевим О.Г., про те, що в результаті обстеження встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , що фактично за даною адресою не проживають більше року. Майна в цьому будинку не мають.

Відповідно до ст. ст.71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка діє в свої інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2 .

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик