Дата документу 13.07.2021
Справа № 937/2061/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

учасники справи:

представник позивача - Гнєдашова Н.Г.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виховання дитини.

07.10.2019 на особистому прийомі в службі у справах дітей ОСОБА_4 , колишній співмешканець ОСОБА_5 , повідомив про факти неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до її сина ОСОБА_6 . У зв`язку з цим, службою у справах дітей було проведено перевірку інформації шляхом направлення запитів до відділу охорони здоров`я Мелітопольської міської ради та адміністрації Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №24.

Відповідно до інформації начальника відділу охорони здоров`я від 10.10.2019 вих. №934/01-14, ОСОБА_7 знаходиться під наглядом в амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №4. На прийом до амбулаторії супроводжує мати ОСОБА_5 . Рекомендації по медичному обстеженню та лікуванню виконуються в повному обсязі.

Відповідно до листа Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11.10.2019 вих. № 02-11/1809 фахівцями із соціальної роботи було проведено оцінку потреб родини ОСОБА_5 . За результатами оцінки потреб родина ОСОБА_5 буде отримувати соціальну послугу консультування.

18.10.2019 до служби у справах дітей надійшла інформація від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої, вона є бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з жовтня 2018 року проживає в її родині. Вони проживають разом, забезпечує дитину матеріально, займається його медичним обстеженням та лікуванням. ОСОБА_6 не бажає проживати з матір`ю, так як між ними виникають непорозуміння.

Відповідно до інформації адміністрації Мелітопольської ЗОШ № 24 від 21.10.2019 вих. № 369 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаному закладі з першого класу. Дитина має охайний зовнішній вигляд. Забезпечений всім необхідним шкільним приладдям. ОСОБА_6 проживає з матір`ю у квартирі її співмешканця. Зі слів хлопця, він часто перебуває у своєї бабусі ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати та баба приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини.

23.10.2019 на особистому прийомі була проведена сумісна бесіда з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 із залученням фахівця із соціальної роботи центу соціальних служб. З матір`ю було проведено профілактичну роботу з питання щодо відповідальності за неналежне виконання та невиконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, матір було ознайомлено із змістом статей: 184, 173-2, КУпАП, 164, 165, 166, 170 Сімейного кодексу України, 126-1, 166 Кримінального кодексу України.

22.09.2020 службою у справах дітей було отримано листа начальника служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації, відповідно до якого гр. ОСОБА_8 звернулася на «Урядову гарячу лінію» зі скаргою на посадових осіб органу опіки та піклування, які, на її думку, неправомірно відмовляють у наданні її малолітньому онуку ОСОБА_10 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

23.09.2020 на особистому прийомі мати ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_6 за власним бажанням та за домовленістю між нею та бабою з жовтня 2019 року постійно проживає у баби. Між матір`ю та колишньою свекрухою склалися негативні стосунки, тому вони не спілкуються. Мати передає іноді гроші на утримання сина через свого вітчима. Останній раз мати спілкувалася з сином у серпні 2020 року, коли він тиждень проживав у її родині. З того часу не спілкувалися, так як, на думку матері, після її спілкування з сином у дитини виникають проблеми з бабою.

Спеціалістами служби у справах дітей з матір`ю було проведено профілактичну роботу з питання щодо відповідальності за неналежне виконання та невиконання батьківських обов`язків по відношенню до сина. Матері було наголошено, що згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мати повторно була ознайомлена із змістом статей: 184, 173-2, КУпАП, 164, 165, 166, 170 Сімейного кодексу України, 126-1, 166 Кримінального кодексу України, а також з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України по п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Службою у справах дітей до центру соціальних служб було направлено повідомлення про малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

10.11.2020 гр. ОСОБА_8 повторно звернулася на «Урядову гарячу лінію» з питання щодо ухилення матір`ю ОСОБА_5 від виховання та матеріального утримання сина ОСОБА_6 та щодо вилучення у неї банківської картки для виплати соціальної допомоги на утримання дитини.

Відповідно до листа центру соціальних служб від 20.11.2020 вих. № 02-11/1709 фахівцями із соціальної роботи було здійснено оцінку потреб родини ОСОБА_5 . В рамках послуги консультування з матір`ю було проведено бесіди щодо відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків, щодо налагодження взаємовідносин з бабою дитини, неодноразово наголошено на необхідності матеріального забезпечення сина. Мати оформила на сина державну допомогу по втраті годувальника та, з її слів, передала банківську карту для виплат бабі.

Відповідно до інформації адміністрації Мелітопольської ЗОШ № 24 від 25.11.2020 вих. № 632 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаному закладі у 8а класі, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з бабою ОСОБА_8 . З 01.09.2020 мати відвідувала школу 2 рази: перший раз з метою відвідування з сином служби у справах дітей, другий раз для отримання довідки про місце навчання учня. Мати не підтримує зв`язок з класним керівником, не цікавиться життям дитини, батьківські збори не відвідує.

04.01.2021 до служби у справах дітей надійшла інформація від ОСОБА_8 , відповідно до якої мати ОСОБА_5 не змінює свою поведінку у позитивний бік, не займається вихованням сина, не відвідує його, не цікавиться його життям і здоров`ям, успіхами у навчанні, матеріально не утримує і не допомагає.

У зв`язку з отриманою інформацією, службою у справах дітей були направлені матеріали до Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області на притягнення ОСОБА_5 до відповідальності згідно зі ст. 184 КУпАП та до центру соціальних служб було направлено повідомлення про малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

Відповідно до довідки лікаря ЗПСМ Кодак О.Б. ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм онуком ОСОБА_6 . Вона з 2018 року ним опікується, приходить на профогляди та щеплення в амбулаторію.

Відповідно до характеристики з місця проживання ОСОБА_8 , наданої головою квартального комітету № 89 Лободою Г.І. , вона проживає з онуком ОСОБА_6 . ОСОБА_2 не зверталася до голови квартального комітету з питань щодо сина.

Відповідно до листа центру соціальних служб від 15.01.2021. вих. № 02-11/54 фахівцями із соціальної роботи було здійснено оцінку потреб родини ОСОБА_5 . Під час відвідування матері за місцем проживання вона була відсутня вдома. У ході телефонної розмови з фахівцем із соціальної роботи мати повідомила, що знаходиться на роботі, на запрошення до центру соціальних служб для з`ясування ситуації відповіла категоричною відмовою.

Відповідно до листа Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області від 20.01.2021 вих. №974/60/01-2021 ОСОБА_5 притягнута до адміністративної відповідальності згідно за неналежне виконання батьківських обов`язків.

23.02.2021 комісією у складі працівників служби у справах дітей та центру соціальних служб родина ОСОБА_5 була відвідана за місцем проживання, в черговий раз з матір`ю було проведено профілактичну роботу з питання щодо відповідальності за неналежне виконання та невиконання батьківських обов`язків по відношенню до сина. :

Матері було повідомлено, що службою у справах дітей буде підготовлено позовну заяву про позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина та стягнення аліментів на його утримання для звернення органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області до Мелітопольського міськрайонного суду.

Виходячи з вищевказаного, керуючись інтересами дитини, враховуючи, що мати тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний, розумовий і духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, матеріально не утримує і не допомагає, просять позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї на утримання сина аліменти.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач ОСОБА_15 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав. Зазначила, що бабуся ОСОБА_8 налаштовує дитину проти неї. Буде належним чином займатися вихованням свого сина, піклуватися про нього. В той час були складнощі у взаєморозумінні з бабусею дитини, які потрібно вирішувати. У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, на день народження не вітала , відвертого та довірительного спілкування з дитиною не має, чим дитина цікавиться їй не відомо, оскільки його налаштовує бабуся проти неї.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що у 2018 році дідусь ОСОБА_1 привіз його з речами до неї. До школи на той час не ходив. Дідусь надав кошти.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8)

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав слід впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

07.10.2019 на особистому прийомі в службі у справах дітей ОСОБА_4 , колишній співмешканець ОСОБА_5 , повідомив про факти неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до її сина ОСОБА_6 . У зв`язку з цим, службою у справах дітей було проведено перевірку інформації шляхом направлення запитів до відділу охорони здоров`я Мелітопольської міської ради та адміністрації Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №24.

Відповідно до інформації начальника відділу охорони здоров`я від 10.10.2019 вих. №934/01-14, ОСОБА_7 знаходиться під наглядом в амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №4. На прийом до амбулаторії супроводжує мати ОСОБА_5 . Рекомендації по медичному обстеженню та лікуванню дітей виконуються в повному обсязі. Побутові умови задовільні, санітарно-гігієнічний стан приміщення відповідає нормативним вимогам, продуктами харчування, особистими речами, предметами догляду дитина забезпечена (а.с.9).

Відповідно до листа Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11.10.2019 вих. № 02-11/1809 фахівцями із соціальної роботи було проведено оцінку потреб родини ОСОБА_5 . За результатами оцінки потреб родина ОСОБА_5 буде отримувати соціальну послугу профілактику (а.с.10).

18.10.2019 до служби у справах дітей надійшла інформація від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої, вона є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з жовтня 2018 року проживає в її родині. Вона забезпечує дитину матеріально, займається його медичним обстеженням та лікуванням. ОСОБА_6 не бажає проживати з матір`ю, так як між ними виникають непорозуміння (а.с.11).

Відповідно до інформації адміністрації Мелітопольської ЗОШ № 24 від 21.10.2019 вих. № 369 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаному закладі з першого класу. Дитина має охайний зовнішній вигляд. Забезпечений всім необхідним шкільним приладдям. ОСОБА_6 проживає з матір`ю у квартирі її співмешканця. Зі слів хлопця, він часто перебуває у своєї баби ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати та баба приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини (а.с. 12).

23.09.2020 на особистому прийомі мати ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_6 за власним бажанням та за домовленістю між нею та бабою з жовтня 2019 року постійно проживає у баби. Між матір`ю та колишньою свекрухою склалися негативні стосунки, тому вони не спілкуються. Мати передає іноді гроші на утримання сина через свого вітчима. Останній раз мати спілкувалася з сином у серпні 2020 року, коли він тиждень проживав у її родині. З того часу не спілкувалися, так як, на думку матері, після її спілкування з сином у дитини виникають проблеми з бабою (а.с.13).

Службою у справах дітей до центру соціальних служб було направлено повідомлення про малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

Відповідно до листа центру соціальних служб від 20.11.2020 вих. № 02-11/1709 фахівцями із соціальної роботи було здійснено оцінку потреб родини ОСОБА_5 . Під час здійснення оцінки потреб сім`ї стало відомо, що дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з бабусею ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 за усною домовленістю між матір`ю та бабусею. Також бабуся повідомила, що мати дитини з 2019 року не займається вихованням сина, не цікавиться його життям, здоров`ям, успіхами у навчанні та не забезпечує матеріально. Стосунки між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 напружені, між собою не спілкуються. В рамках послуги консультування з матір`ю було проведено бесіди щодо відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків, щодо налагодження взаємовідносин з бабою дитини, неодноразово наголошено на необхідності матеріального забезпечення сина. Мати оформила на сина державну допомогу по втраті годувальника та, з її слів, передала банківську карту для виплат бабі (а.с.14).

Відповідно до інформації адміністрації Мелітопольської ЗОШ № 24 від 25.11.2020 вих. № 632 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаному закладі у 8а класі, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з бабою ОСОБА_8 . З 01.09.2020 мати відвідувала школу 2 рази: перший раз з метою відвідування з сином служби у справах дітей, другий раз для отримання довідки про місце навчання учня. Мати не підтримує зв`язок з класним керівником, не цікавиться життям дитини, батьківські збори не відвідує (а.с.15).

Відповідно до довідки лікаря ЗПСМ Кодак О.Б. ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм онуком ОСОБА_6 . Вона з 2018 року ним опікується, приходить на профогляди та щеплення в амбулаторію (а.с. 16).

Відповідно до характеристики з місця проживання ОСОБА_8 , наданої головою квартального комітету № 89 Лободою Г.І. , вона проживає з онуком ОСОБА_6 . Мати ОСОБА_2 не зверталася до голови квартального комітету з питань щодо сина (а.с.17).

Відповідно до листа центру соціальних служб від 15.01.2021. вих. № 02-11/54 фахівцями із соціальної роботи було здійснено оцінку потреб родини ОСОБА_5 . Під час відвідування матері за місцем проживання вона була відсутня вдома. У ході телефонної розмови з фахівцем із соціальної роботи мати повідомила, що знаходиться на роботі, на запрошення до центру соціальних служб для з`ясування ситуації відповіла категоричною відмовою (а.с.19).

Відповідно до листа Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області від 20.01.2021 вих. №974/60/01-2021 ОСОБА_5 притягнута до адміністративної відповідальності згідно за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.20)

23.02.2021 комісією у складі працівників служби у справах дітей та центру соціальних служб родина ОСОБА_5 була відвідана за місцем проживання, в черговий раз з матір`ю було проведено профілактичну роботу з питання щодо відповідальності за неналежне виконання та невиконання батьківських обов`язків по відношенню до сина. (а.с.21).

Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.03.2021 року, враховуючи, що мати тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню свого сина, не піклується про її фізичний розумовий і духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його самоусвідомлення, матеріально не утримує і не допомагає, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164, Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області - вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , зазначила, що невістка з дитиною пішла він її сина, який у подальшому помер, через деякий час батько відповідачки привіз онука до неї, оскільки дитина була побита. ОСОБА_6 мав ряд захворювань, які вона з ним вилікувала, мати у процесі лікування, матеріального забезпечення, а також спілкування з сином участі не приймає, та не вживає заходів для налагодження стосунків, не відає дитину з днем народження, не здійснює необхідні дії щодо отримання дитиною паспорта.

Опитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив що він не бажає щоб його забирали від бабусі, мама йому матеріально не допомагає, речі не купує, інколи вони спілкуються по телефону, проживають поряд але він до мами не ходить.

Згідно з ч.6 вказаної статті суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до засад ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги думку дитини, а також заперечення відповідача проти задоволення позову, суд не вбачає підстав того, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідатиме інтересам дитини, та вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, спілкування з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у її вихованні.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2 не приділяє достатньої уваги до виховання та утримання свого малолітнього сина: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає тривалий час у бабусі ОСОБА_8 , мати належної уваги сину не приділяє його життям не цікавиться, тому суд вважає за можливе відібрати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи питання про відібрання дитини, суд вважає за необхідне також вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, оскільки батьки, не звільняються від обов`язку утримувати дитину навіть у випадку позбавлення останніх батьківських прав чи відібрання у них дитини. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідачка є особою працездатною, здатна надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та достатнім буде 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 150, 170, 182, 183, 191 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. ст.ст. 9, 10, 12, 18, 247, 263-265, 272, 353, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Відібрати малолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника) на утриманні якої буде знаходитися дитина, починаючи з 10.03.2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В.Юрлагіна