Ухвала

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 372/2163/20

провадження № 61-10184ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерний Банк «Укргазбанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», ОСОБА_2 , про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 лютого 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

22 червня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, оскаржуване судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення обґрунтовано тим, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції отримано заявником на електронну пошту 03 червня 2021 року, а опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 червня 2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши підстави пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, суд вважає, що заявлене клопотання заявника про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15, від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 та Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 509/511/14, від 26 травня 2021 року у справі № 520/5517/17, від 19 травня 2021 року у справі № 523/17998/17, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Ураховуючи те, що постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, то таким рішенням не встановлюються, не змінюються й не припиняються будь-які права і обов`язки, й таке рішення не впливає на будь-які інші правовідносини сторін, тому судом касаційної інстанції не може вирішуватися питання щодо його зупинення.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк» строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерний Банк «Укргазбанк», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», ОСОБА_2 , про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року.

Витребувати з Обухівського районного суду Київської області вищезазначену цивільну справу № 372/2163/20.

У задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара