Справа № 646/627/20
№ провадження 2/646/476/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Білінської О.В.,

за участю секретаря Літвякової І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Кучінської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Подольської Тетяни Володимирівни до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Подольська Т.В. в інтересах позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить надати позивачу додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті бабусі позивача - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість померлого батька позивача - ОСОБА_6 , за правом представлення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач дізнався про смерть своєї бабусі випадково. Здійснюючи догляд за могилою свого батька, Позивач звернув увагу на невеликий пагорб біля могили, що схожий на місце поховання, у зв`язка з чим звернувся до адміністрації кладовища. З відповіді Комунального підприємства «Ритуал» Харківської міської ради від 26.12.2019 року вих. № 381 позивач дізнався, що при огляді зазначеного місця було встановлено несанкціоноване підпоховання урни з прахом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Після звернення до державного нотаріусу П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ахмад А.П. позивач дізнався про те, що його дядьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину та повідомили нотаріусу неправдиву інформацію про відсутність інших спадкоємців. Позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з неправомірними діями своїх дядьків щодо приховання факту смерті бабусі позивача, посилаючись на наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано із П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) державний нотаріус Ахмад А.П. (61146, м. Харків, вул. Валентинівська, 27-Г) завірену належним чином копію спадкової справи № 350/2018 після померлої ОСОБА_7 .

Ухвалою від 02.12.2020 року задоволено клопотання представника позивача про допит свідка ОСОБА_8 для допиту у судовому засіданні, а також закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Кучінська І.С. заперечує проти задоволення позову з посиланням на недоведеність поважності причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просить суд розглянути справу без участі відповідача. У відзиві представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Кучінська І.С зазначає на те, що причини, на які посилається позивач у позовній заяві, а саме, не спілкування з спадкодавцем та не знання про її смерть, не можуть вважатися, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Представник відповідача вважає факт відмови позивача від спадщини після смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь своєї матері ОСОБА_7 , підставою для відсутності права у позивача заявляти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. А тому, на думку представника відповідача, що у позивача були відсутні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, що свідчить про відсутність правових підстав для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

04.03.2021 предстанвиком позивача ОСОБА_4 - адвокатом Подольською Т.В., було подано додаткові письмові пояснення, що фактично є відповіддю на відзив.

Представником позивача у якості надання відповіді на відзив було надано до суду додаткові письмові пояснення у справі.

Від представника позивача адвоката Подольської Т.В. надійшла заява від 04.03.2021 року про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі та їх представники у судове засідання не з`явилися. Відомості щодо місця проживання відповідача ОСОБА_1 у державному реєстрі відсутні, тому виклик судом здійснювався відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, показання свідка в їх системному взаємозв`язку, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦПК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно з вимогами пунктів 1-4 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судовим розглядом встановлені наступні обставини (факти), що мають значення для вирішення справи та відповідні ним правовідносини.

Позивач дізнався про смерть своєї бабусі ОСОБА_5 (спадкодавця) з листа Комунального підприємства «Ритуал» Харківської міської ради від 26.12.2019 року вих. № 381, у якому було зазначено, що згідно «Книги реєстрації поховань» міського кладовища № 17 в кварталі 54, ряд 1, могила 23 є місцем поховання померлого (могила) ОСОБА_6 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ). При огляді зазначеного місця було встановлено несанкціоноване підпоховання урни з прахом померлої ОСОБА_5 , дане підпохованння не було зареєстровано в установленому порядку в «Книзі реєстрації поховань» міського кладовища № 17, з питань підпоховання урни з прахом ОСОБА_5 в адміністрацію кладовища звернень не надходило. Згідно з даними «Книги реєстрації кремацій» міського крематорію померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 кремована 10.01.2018 року, урна з прахом видана для поховання на кладовищі сел. Андріївка Балакліївського району. (а.с.13)

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає позивач разом зі своєю матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Власником 2/3 частини зазначеної квартири є матір позивача ОСОБА_7 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 року у справі № 2-597/2007.

Як свідчать матеріали справи, державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ахмад А.П. підтверджено відсутність факту прийняття позивачем спадщини та запропоновано позивачу звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про що свідчить лист від 16.01.2020 року вих. № 148/102-14.

Також, матеріали справи містять постанову державного нотаріусу П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ахмад А.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2020 року вих. № 302/02-31, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом згідно зі ст. 1266 ЦК України, замість його раніш померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_6 , за правом представлення після його бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та постійно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У свою чергу, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину у встановлений законом строк, про що свідчать матеріали спадкової справи спадкодавця.

Суд вважає помилковим доводи представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Кучінської І.С., щодо відсутності права у позивача на спадкування після смерті ОСОБА_5 , у зв"язку з поданням заяви про відмову від спадщини після смерті його батька ОСОБА_6 .

Так, згідно ст. 1269 ЦК УКраїни, передбачено, що внуки спадкують ту частку спадщини яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки батько позивача є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , бабусі позивача, однак на час відкриття спадщини останній помер, ОСОБА_4 є спадкоємцем за представленням. Факт подання заяви про відмову від спадщини після смерті батька правового значення у данному випадку не має.

Судом встановлено, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні правові норми чинного законодавства України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1266 ЦК України, передбачено спадкування за правом представлення. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України).

Згідно частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацами 1, 2 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 року у справі № 314/2550/17.

У постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску прийняття спадщини можуть бути тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, зазначений перелік поважних причин неприйняття спадщини не є вичерпним, таким чином суд у кожному окремому випадку, з урахуванням наданих доказів та фактичних обставин справи, оцінює поважність чи не поважність причини пропуску прийняття спадщини.

З пояснень свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що позивач мав добрі стосунки зі спадкоємцем, однак, відповідачі, які є синами ОСОБА_5 , забороняли спадкодавцю спілкуватися з позивачем. Фактично спілкування між позивачем та спадкодавцем відбувалося через свідка, яка була подругою ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що позивач завжди піклувався про самопочуття своєї бабусі, яка є спадкодавцем, приходив до неї у лікарню, купував ліки, продукти, а вже після заборони зі сторони відповідачів спілкуватися спадкодавця з позивачем останній передавав пакунки з продуктами спадкодавцю через свідка ОСОБА_8 .

Також свідок ОСОБА_8 підтвердила, що після фактичної смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було приховано з боку відповідачів від усіх її знайомих та родичів, вона вважала, що її спілкування у мережі Інтернет (відправлення СМС у програмі Viber) відбувалося саме зі спадкодавцем, тому свідок повідомляла позивача про добре самопочуття спадкодавця та брала від нього пакунки з продуктами для ОСОБА_5 .

Враховуючи пояснення представника позивача, пояснення свідка та наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлено, що відповідачі здійснювали постійний контроль над діями спадкодавця, яка проживала разом з ними, забороняли їй спілкуватися з позивачем, приховували факт смерті спадкодавця ОСОБА_5 від інших осіб, у тому числі від свідка ОСОБА_8 та спадкоємця за правом представлення ОСОБА_4 , надавали свідкунеправдиву інформацію про добре самопочуття спадкодавця у той період, коли ОСОБА_5 вже померла, крім того, відповідач ОСОБА_3 вчинив неправомірні дії щодо несанкціонованого таємного підпоховання урни з прахом померлої ОСОБА_5 без дозволу відповідних органів, про підтверджено у листах КП «Ритуал» вих. № 381 від 26.12.2019 року та вих. № 116 від 29.04.2020 року, відповідачі надали у письмовому вигляді неправдиву інформацію нотаріусу щодо відсутності інших спадкоємців, передбачених законом та приховали від нотаріусу інформацію щодо зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт спадкового майна), у якій зареєстровані та постійно проживають позивач та його мати, про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 18.06.2020 року. Отже, відповідачі вчинили неправомірні дії щодо приховання факту смерті спадкодавця з метою усунення позивача від спадщини.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Беручи до уваги зазначені фактичні обставини справи, письмові докази, пояснення представника позивача та пояснення свідка, суд вважає, що зазначені у позовній заяві доводи та обставини повністю підтверджуються поясненнями свідка, а також належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що містяться у матеріалах справи, а тому приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем передбаченого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки існували об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд призначає позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладено вище, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, статтями 1220, 1222, 1266, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Подольської Тетяни Володимирівни задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 3 (три) місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Представника позивача: Подольська Тетяна Володимирівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 01/03-13 від 01.03.2019.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Кучінська Ірина Семенівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1604 від 12.11.2008.

Повний текст рішення буде виготовлено 09.03.2021 о 16.00.

Суддя: Білінська О.В.