ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
17 березня 2021 року м. Херсон
Номер справи: 766/9877/17
Номер провадження: 22-з/819/26/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів: Радченка С.В.
секретар Плохотніченко А.В.
учасники справи:
позивач, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,
відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2020 року, у складі судді Майдан С.І.,
09 вересня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права користування жилим приміщенням відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення задоволено частково; ухвалено виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені на сплату судового збору в сумі 352,40 гривень та на правничу допомогу в сумі 1500 гривень, всього 1852,40 гривень.
Постановою від 20 січня 2021 року суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 вересня 2020 року залишив без змін.
09 лютого 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява відповідача, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.
Посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, заявник просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 гривень.
Також зазначила, що квитанція до прибуткового касового ордеру від 18.01.2021 року № 18/1 та опис робіт, виконаних адвокатом по договору про надання правової допомоги від 26.04.2018 року № 2684 знаходяться в матеріалах справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах питання, що підлягає судовому розгляду, колегія суддів зробила висновок про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовано статтею 141 ЦПК України, відповідно до частини восьмої якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
18 січня 2021 року представником ОСОБА_2 адвокатом Охлопковим О.І. надано опис робіт, та квитанцію до прибуткового касового ордера для вирішення питання про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів в судовому засіданні 20 січня 2021 року, колегія суддів вважає, що підстави для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду відсутні, тому порушене заявником питання підлягає вирішенню у порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Наведена норма матеріального права свідчить про те, що вартість винагороди адвоката визначається за домовленістю сторін, а не законом.
Співмірність цієї винагороди із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт тощо перевіряється судом, який розглядає справу, за клопотанням іншої сторони щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін на професійну правничу допомогу законом не встановлений.
Порядок та умови розподілу судових витрат на правничу допомогу регулює стаття 137 ЦПК України, відповідно до положень якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Адвокат Охлопков О.І. надав суду опис робіт, виконаних ним та необхідних для надання професійної правничої допомоги ОСОБА_2 у зв`язку із розглядом справи позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення, із якого вбачається, що адвокатом надано такі юридичні послуги: ознайомлення та вивчення апеляційної скарги ОСОБА_1 ; виготовлення та подача двох пояснень до апеляційного суду щодо права ОСОБА_1 на користування спірним жилим приміщенням та щодо відсутності у неї житла; пошук доказів належності ОСОБА_1 та її дочки та онука житла; представництво інтересів ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції у двох судових засіданнях, на загальну вартість 2000 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Охлопков О.І. брав участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції 23 грудня 2020 року та 20 січня 2021 року (а.с.237-238, 262-263).
Частинами п`ятою та шостою статті 137 ЦПК України, якою врегульовано питання витрат на професійну правничу допомогу, передбачено, що суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу (частина шоста статті 137 ЦПК України).
ОСОБА_1 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не подала до апеляційного суду свої заперечення проти вимог відповідача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та не співмірність цих витрат не доводила.
Заяву про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 отримала 15 березня 2021 року.
Враховуючи, що визначені законом підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, чи для відмови у покладенні цих витрат на скаржника, зважаючи, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, відсутні, заява ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн (дві тисяч гривен).
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий І.В. Вейтас
Судді: С.В. Радченко