Справа № 502/2220/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу

за позовом

Кіріченка Віталія Михайловича

в інтересах

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором та сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.10.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Однак позичальник належним чином не виконав зобов`язання, покладені на нього відповідно до вищезазначеного договору, у зв`язку з чим станом на 13.11.2018 року має заборгованість 11140 гривень 22 копійок, яка складається з наступного:

- 811 гривень 23 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 9560 гривень 41 копійок - заборгованість за пенею;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7. Умов та правил надання банківських послуг:

-250 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина);

-518 гривень 58 копійок штраф (процентна складова).

Ухвалою судді від 30 квітня 2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 502/2220/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

07.07.2020 року від представника АТ КБ «Приватбанк» Савіхіної А.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів а саме: виписку по картковому рахунку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в редакції яка діяла на момент укладання кредитного договору, внутрішньобанківський наказ про затвердження Умов та правил надання банківських послуг, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видані картки клієнту, підтвердження направлення доказів відповідачу, підтвердження повноважень представника.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є клопотання про те, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.10.2008 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 31.08.2015 року, заборгованість складає 1405 гривень 35 копійок.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.10.2008 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 13.11.2018 року, заборгованість складає 11140 гривень 22 копійок.

23.10.2008 року ОСОБА_1 подав до відділення ПАТ КБ «Приват Банк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просила надати їй послуги у виді кредитної картки.

Своїм підписом у анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

23.10.2008 року своїм підписом у довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільговий період» ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення з довідкою та умовами кредитування.

Відповідно до виписки за договором № б/н станом на 24.04.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишок після операції становить 23556,69 грн.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), старт карткового рахунку 23.10.2008 року, кредитний ліміт в розмірі 1000 грн. був наданий 13.11.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ст. 634 ЦК України зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.10.2008 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 13.11.2018 року видно, що зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, наслідком чого є заборгованість на загальну суму 11140 гривень 22 копійок, яка складається з наступного: - 811 гривень 23 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; - 9560 гривень 41 копійок - заборгованість за пенею; - 250 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина); - 518 гривень 58 копійок штраф (процентна складова).

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 1762 гривень судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № PROM0BUJC7 від 20.11.2018 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень, понесених позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76-81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, п/рах. НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.10.2008 року в розмірі 11140 гривні 22 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, п/рах. НОМЕР_2 ) судові витрати, які складаються з 1762 гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан