Справа № 524/8512/20
Провадження №2/524/1330/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:
головуючого судді - Вінтоняк Н.Д.,
за участю секретаря судового засідання Воблікової І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення грошових коштів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що по сусідству у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проживають відповідачі, які, в порушення санітарних норм та будівельних правил, поблизу паркану, який розділяє їх земельні ділянки, побудували вигрібну яму для рідких відходів. Починаючи з квітня 2020 року, на земельну ділянку позивача почали просуватися рідкі нечистоти від сусідської вигрібної ями, які стікають на підлогу сараю, в результаті чого у сараї згнила підлога, стіни покрилися чорною пліснявою, з`явився сморід.
Посилаючись на те, що на численні прохання ліквідувати вигрібну яму, яка побудована з порушеннями ДБН, перенести її в інше місце, відповідачі не реагують, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ліквідувати вигрібну яму, яка знаходиться на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , шляхом її демонтажу, а також стягнути з відповідачів на користь позивача вартість відновлювального ремонту сараю у сумі 4202 грн., а також судові витрати по справі у сумі 6881,60 грн.
Відповідачі відзив на позов не подавали.
Ухвалою суду від 11 січня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою суду від 11 березня 2021 року постановлено розглядати справу у заочному порядку.
Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував, справу просив слухати без його участі та без участі позивача.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-17).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, до складу об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими спорудами - за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься, окрім іншого, сарай, позначений літерою Б.
Відповідачам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19-21).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, що належать відповідачам, під літерою Е значиться зливна яма.
Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області розглянуто звернення ОСОБА_1 з приводу незаконного будівництва вигрібної ями на території сусідньої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , та надано відповідь від 05.06.2020 року №К-02-25/3586, відповідно до якої надано доручення КАТП 1628 забезпечити укладання договору на вивезення (перевезення) рідких побутових відходів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 25).
З відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області вбачається, що за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 , надано відповідь 01-31/24.2/614 від 15.07.2020 року в якій вказано, що за результатами проведення обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на підлозі сараю, який розташовано по межі з сусіднім домоволодінням, виявлено ділянку, розмірами, близько 0,5 на 0,4 м, вкриту рідиною, невідомого походження, візуально схожу на стічні води (а.с. 26).
Крім того, з листа Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 05.08.2020 року за вих. №К02-25/3586-3 вбачається, що під час комісійного обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено факт підтоплення сараю зі сторони сусіднього будинку АДРЕСА_3 . Повідомлено, що ОСОБА_2 уклав договір з Кременчуцьким автотранспортним підприємством №1628 про надання послуг з вивезення побутових (рідких) відходів. Станом на 05.08.2020 року вигрібна яма приведена в належний санітарний стан (а.с. 27).
Згідно з висновком експерта №64-20 від 20.11.2020 року, складеним за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, при спорудженні вигрібної ями в домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_2 , не дотримані вимог п. 3.25б, п. 3.26. та додатку 8.1. ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень»; в результаті недотримання вказаних вимог при спорудженні вигрібної ями в домоволодінні по АДРЕСА_2 , виникає підтоплення сараю літ «Б» домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , та для усунення подальшого підтоплення необхідно демонтувати та перенести вигрібну яму в місце, яке буде відповідати вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». При цьому, судовим експертом було визначено вартість відновлювального ремонту сараю домоволодіння в розмірі 4 202,00 грн. (а.с. 28-53).
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
У статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 78 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватись правил добросусідства.
Частиною 1 ст. 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Пунктом 2.13 ДБН «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», затверджених наказом Держбуду України від 24 березня 1992 року № 37, встановлено, що санітарно-захисні розриви (м) між житловими будинками, поодинокими або груповими сараями для худоби, кролів, нутрій та інших тварин, а також іншими господарсько-побутовими будівлями та спорудами слід приймати згідно з табл. 3, зокрема, між житловими будинками та компостом, убиральнею, сміттєзбірником розрив має бути 20 м.
У п. 1.1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України від 17 березня 2011 року № 145, передбачено, що вигрібна яма - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів;
Відповідно до п. 2.22 вказаних Державних санітарних норм вигрібні ями повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м.
Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.
Згідно з пунктом 10.8.4. ДБН В.2.5-75:2013 в районах населених пунктів, в яких відсутні мережі централізованої або децентралізованої господарсько-побутової каналізації, не можна проектувати введення водопроводу у будинок, внутрішньобудинкову та зовнішню каналізацію з подальшим відведенням стічних вод у вигрібні ями. Для окремих одноповерхових і двоповерхових будинків, у яких немає введення водопроводу у будинок, допускається проектувати згідно з ДБН В.2.5-64 люфт-клозети, біотуалети та дворові вбиральні з водонепроникними вигребами.
Відповідно до пункту 3.25а* державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44 (із змінами і доповненнями), відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1.
Згідно примітки 5 таблиці 3.2а* ДБН 360-92** вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкцій, які запобігатимуть фільтрації фекальних стоків у ґрунт.
За відсутності інженерних мереж міської (селищної) каналізації слід передбачати каналізування садиб з використанням місцевих очисних споруд, проект яких погоджений з органами санепідслужби. Обладнання внутрішньодомової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб забороняється (п. 3.25б* ДБН 360-92**).
Пунктом 3.26. ДБН 360-92** передбачено, що відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці не ближче 12 м.
Положеннями ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
На підставі наданих позивачем доказів, суд встановив, що вигрібна яма, яка знаходиться на земельній ділянці відповідачів, збудована з порушенням державних будівельних норм, внаслідок чого відбувається підтоплення сараю, який належить позивачеві, чим створюються позивачеві перешкоди у користуванні своїм майном.
З огляду на викладене, порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідачів демонтувати вигрібну яму, що знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на межі суміжних земельних ділянок.
Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача 4202 грн. в рахунок вартості відновлювального ремонту сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (а.с. 1-2), а також витрати на проведення експертизи 2500 грн. (а.с. 60)
Положеннями статті 137 ЦПК України, передбачений порядок відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
За змістом положень частини першої статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.
Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Надання адвокатом Фєдосєєвим Д.О. позивачу адвокатських послуг під час розгляду справи підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема договором про надання правової допомоги від 08.04.2020 року (а.с. 54).
У додатковій угоді від 15 грудня 2020 року № 1 до договору про надання правової допомоги визначено назву та вартість послуг, наданих адвокатом (а.с. 55). На підтвердження надання послуг адвокатом та оплати послуг на правову допомогу позивач надав акт приймання - передачі та квитанції №12-20 від 08.04.2020 року на суму 700 грн. та №23 від 15.12.2020 року на суму 2000 грн. (а.с. 56, 58-59).
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 6881,60грн. (1681,60+2500+ 700+2000), тобто по 3440, 80 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 13, 15, 16, 317, 318, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 91, 103, 152 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 76, 133, 141, 259, 263, 265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позововні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення грошових коштів задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтування вигрібної ями, яка знаходиться на межі сусідської земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування вартості відновлювального ремонту сараю 4202 (чотири тисячі двісті дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 3440 (три тисячі чотириста сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 3440 (три тисячі чотириста сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Головуючий суддя: Н.Д. Вінтоняк