Дата документу 15.07.2021
Справа № 334/1570/21
Провадження № 2/334/2046/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води),

В С Т А Н О В И В:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), в якій зазначив, що у період з 01.12.2017 по 31.12.2020 надав відповідачам послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідачами не сплачені на суму 61 913,79 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 02.06.2021, за ініціативою суду, витребувано у Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091) наступні докази: Витребувати у Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091): інформацію про порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 ; інформацію про тарифи за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 на одну особу; інформацію про осіб, на яких нараховувалась плата за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , та про їх кількість.

25.06.2021 від позивача на адресу суду надійшли пояснення на ухвалу суду від 02.06.2021 по справі відповідно до яких Концерн «Міські теплові мережі» повідомив, що в позовній заяві зазначено двох відповідачів, які зареєстровані за адресою постачання послуг, серед інших осіб, що зареєстровані за вказаною адресою є неповнолітня особа, у зв`язку з чим така особа не може бути співвідповідачем у справі, а таму вона не зазначена, відомості про іншу повнолітню зареєстровану особу позивачу раніше не було відомо, у зв`язку з чим її не вказано серед співвідповідачів. Щодо інформації про порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води надано інформацію про те, які нормативні акти регулюють порядок нарахування вартості спожитих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Відповідачам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялися поштою за зареєстрованим місцем проживання останніх. Відправлення поверталися до суду із помітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачі повідомлялись шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» про розгляд справи, відтак згідно з ч.11 ст. 128 ЦПК України вони вважаються повідомленими про розгляд справи.

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачі у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалися, відзив на позов не подали, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідачів до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1.3 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Згідно зі статутом Концерну «МТМ», основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.

Відповідно до Правил, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.

За умовами ст. 68 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача послуги такі оплачувати.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 вказаного Закону).

Отже, Концерн «Міські теплові мережі» за зазначеними законами є юридичною особою, яка надає послуги з центрального опалення.

Судом встановлено, що згідно із інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.03.2021 вих. 01-71/3800, наданої на запит суду, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.12.1997 року (а.с. 16).

Згідно із інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 12.03.2021 вих. 01-71/3801, наданої на запит суду, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06.08.1991 року (а.с. 15).

Договір купівлі-продажу теплової енергії між сторонами не укладався, а для проведення розрахунків по оплаті послуги було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

З позовної заяви та доданих до неї документів, зокрема, довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розрахунку суми позову, випливає, що загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавалися Концерном «МТМ» за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 складає 61 913,79 грн., та, як зазначає позивач, вказана сума боргу підлягає стягненню із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які, за твердженням позивача, зареєстровані за вказаною адресою та користуються наданими послугами як споживачі.

Разом з тим, згідно із наданим позивачем розрахунком суми позову кількість зареєстрованих осіб за адресою надання послуг АДРЕСА_1 складає чотири особи.

Вказані обставини позивачем під час складання та подання позову не враховані, хоча із розрахунку відповідача убачається, що нарахування за надані послуги здійснювалось, виходячи із того, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи, в той час як в довідці щодо заборгованості за надані послуги, складеній самим позивачем, власником/квартиронаймачем зазначено лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомостей про інших споживачів/квартиронаймачів (в незалежності від їх віку та реєстрації місця проживання), які користуються послугами, які надає Позивач, суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, беручи до уваги зміст заявлених позовних вимог, суд з власної ініціативи постановив ухвалу від 02.06.2021 про витребування у Концерну «МТМ» доказів, а саме:

- інформацію про порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 ;

- інформацію про тарифи за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 на одну особу;

- інформацію про осіб, на яких нараховувалась плата за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , та про їх кількість.

25.06.2021 від позивача на адресу суду надійшли пояснення на ухвалу суду від 02.06.2021 по справі відповідно до яких Концерн «Міські теплові мережі» повідомив, що в позовній заяві зазначено двох відповідачів, які зареєстровані за адресою постачання послуг, серед інших осіб, що зареєстровані за вказаною адресою є неповнолітня особа, у зв`язку з чим така особа не може бути співвідповідачем у справі, а таму вона не зазначена, відомості про іншу повнолітню зареєстровану особу позивачу раніше не було відомо, у зв`язку з чим її не вказано серед співвідповідачів. Щодо інформації про порядок нарахування плати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води надано інформацію про те, які нормативні акти регулюють порядок нарахування вартості спожитих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Так, позивачем не взято до уваги, що суд ухвалою від 02.06.2021 витребував інформацію про тарифи за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 на одну особу та такий розрахунок надано не було.

Також позивачем надано інформацію про осіб, на яких нараховувалась плата за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , та про їх кількість, відповідно до якої, послугами користувались відповідачі, неповнолітня особа, а також інша повнолітня зареєстрована особа, про яку позивачу раніше не було відомо. З розрахунку позивача убачається, що нарахування за надані послуги за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 здійснювалось, виходячи із того, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи, але відповідно до довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води вбачається, що у власником/квартиронаймачем зазначено лише 2 особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відомостей про інших споживачів/квартиронаймачів (в незалежності від їх віку та реєстрації місця проживання), які користуються послугами, які надає Позивач, суду не надано.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У правовідносинах, що склалися між сторонами, не є спірним факт надання позивачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 .

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами споживання відповідачами вказаних послуг саме на суму 61 913,79 грн.

Згідно зі ст. ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, складеної та наданої самим Позивачем, вбачається, що у власником/квартиронаймачем зазначено лише 2 особи (а.с. 8).

До позовної заяви позивачем надано розрахунок суми позову по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 . Вказаний розрахунок складений за період з 01.12.2017 по 01.12.2020, виходячи з кількості зареєстрованих осіб, а саме 4 особи (а.с. 9-10).

За адресою надання послуг, а саме: АДРЕСА_1 , розрахунок заборгованості позивачем здійснено на 4 осіб, хоча позивачу відома інформація про наявність лише 3 зареєстрованих осіб, але нарахування здійснювалось та здійснюється по теперішній час по нормі споживання на 4 особи (відповідно до пояснень позивача, наданих на адресу суду 25.06.2021).

В матеріалах справи відсутня достовірна інформація про осіб, на яких нараховувалась вказана плата, та їх кількість.

Позивач просить стягнути з відповідачів за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 заборгованість у сумі 61 913,79 грн., до позовної ж заяви додано розрахунок суми заборгованості за період з 01.12.2017 по 01.12.2020 також на суму 61 913,79 грн.

За відсутності у матеріалах справи пояснень позивача щодо здійснення ним нарахувань заборгованості за надані послуги на кожну особу, суд позбавлений можливості визначити, яку саме суму заборгованості нараховано позивачем за період з 01.12.2017 по 31.12.2020 року.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми заборгованості, на переконання суду, не є належним доказом розміру заборгованості, оскільки не містить в собі вихідних даних, механізму нарахування, та іншої інформації необхідної для його перевірки, зокрема, для можливості обчислення суму боргу на одну зареєстровану особу, а також не відповідає періоду заборгованості, який вказано в позовній заяві.

Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

При цьому, за п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

З наданого розрахунку, а також з інших матеріалів справи, неможливо встановити, чи відбувалось нарахування плати за гаряче водопостачання на підставі показів квартирного засобу обліку або без такого, чи встановлений на вводі у багатоквартирний будинок засіб обліку води і теплової енергії, чи нарахування плати за послуги відбувалось згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

При цьому, як зазначив позивач в позовній заяві, договір про надання послуг, на підставі аналізу положень якого можливо було б встановити вищезазначені обставини, між сторонами не укладався.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми боргу не може бути покладений в основу рішення як доказ, що достовірно підтверджує розмір спожитих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що законні підстави для задоволення позову Концерну «МТМ» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відсутні, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для стягнення судових витрат, визначені ст. 141 ЦПК України, відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.07.2021.

Суддя: Коломаренко К. А.