Справа №498/301/20
Провадження по справі №2/498/149/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді - Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко О.В., позивача - ОСОБА_1 , відповідача- ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , відділу у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,77 га на території Мигаївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 465622, виданого на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002 Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 70. Акт підписано Головою Великомихайлівської районної державної адміністрації 22 листопада 2002 року. У відповідності до законодавства вона звернулась із заявою до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини 20 листопада 2017 року була зареєстрована спадкова справа за № 61586921. Для оформлення спадщини, того ж 20.11.2017 року державний нотаріус зробила запит до Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадасту в Одеській області про надання витягу з Державного земельного кадастру, щодо земельної ділянки, яка є предметом спадкування. 29 січня 2018 року він отримав рішення № РВ -018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у відповідності до якого стало відомо, що земельна ділянка, яка належала її матері перетинається з земельною ділянкою, яка належить гр.. ОСОБА_5 згідно державного акта ІV-ОД № 066500, зареєстрованого за № 60 від 29.12.2021 року. За таких обставин не може бути виготовлена технічна документація та присвоєний кадастровий номер на земельну ділянку ОСОБА_6 , так як раніше був виданий державний акт іншій особі. Таким чином він не може прийняти спадщину. Визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку їй необхідно для прийняття спадщини за сертифікатом на земельну частку ( пай). Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Як він вже зазначив вище, йому стало відомо, що земельна ділянка, яка належала його матері перетинається з земельною ділянкою яка належить гр.. ОСОБА_5 із рішення № РВ -018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 29 січня 2018 року. Після цього він прийняв всі міри досудового врегулювання питання, зокрема звернувся до сільської ради щодо виділення іншої земельної ділянки на сусідньому полі такої ж площі, звернувся до відділу держгеокадастру з питанням скасування державного акту, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за сертифікатом на земельну частку (пай). На всі звернення він отримав відмову. 04.12.2019 року зрештою він отримав від державного нотаріуса відомості про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. 15 січня 2020 року він звернувся до Великомихайлівського районного суду із заявою про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. В зв`язку з неповним переліком наданих документів та в зв`язку з тим, що він не усунув інші недоліки, зазначені судом в передбачений термін, позовна заява вважається неподаною та повернута йому. Також на момент повернення позовної заяви ОСОБА_7 виготовила технічну документацію на земельну ділянку та зареєструвала її за кадастровим № :01:002:0338. Він ще раз звернувся до управління у Великомихайлівському та Захарівському районах головного управління держгеокадастру з заявою про надання йому інформації про стан ДЗК відносно земельних ділянок ОСОБА_4 ( державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 465622, виданий на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002) та ОСОБА_3 ( кадастровий № :01:002:0338), а саме наявність чи відсутність перетину зазначених ділянок та наявність можливості внесення відомостей до ДЗК по земельній ділянці ОСОБА_4 . 25 березня 2020 року він отримав інформацію від управління, згідно якої неможливо внести відомості до електронної бази даних автоматизованої системи ДЗК з послідуючим присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці гр.. ОСОБА_4 по причині знаходження в межах цієї земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, яка належить гр.. ОСОБА_8 . Тому він просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю виданий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Представник відповідача відділу у Великомихайлівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову. Відзив від 23.11.2020 року підтримує.

В матеріалах справи наявний відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі ознайомившись з позовом вони вважає за необхідне надати відзив відповідно до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Головне управління діє на підставі Положення про Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Положення), що затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та кадастру від 17.11.2016 № 308, редакція наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53. Згідно з інформацією Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління повідомляємо наступне. Відповідно до рішення від 29.01.2018 № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру було встановлено, що земельні ділянки громадянки ОСОБА_5 та громадянки ОСОБА_4 перетинаються. За громадянкою ОСОБА_3 зареєстровано право власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІУ-ОД № 066500, виданого від 09.10.2001 № 69. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 29.12.2001 за № 60, кадастровий номер :01:002:0338. За громадянкою ОСОБА_4 зареєстровано право власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 465622, виданого від 28.10.2002 № 374/А-2002. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 22.11.2002 за № 70. Слід звернути увагу суду на те, що відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку. Пунктом 74-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є розташування об`єкта у межах іншого об`єкта Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру, з яким виникає перетинання меж таких об`єктів, та/або кадастровий номер земельної ділянки, якщо таким об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка. Звертаємо увагу суду, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Доводимо до відома суду, що з 01.01.2013 у зв`язку з набранням чинності Законів України «Про Державний земельний реєстр», «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, змінено порядок реєстрації речових прав на земельні ділянки. Так, з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» та відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, з 01.01.2013 право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: органом державної реєстрації прав. Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).Таким чином, відповідно до вищевикладеного вимога позивача щодо скасування державного акта на право власності на земельну ділянку не відноситься до компетенції Головного управління.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частинами 1,3,4 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Пунктом 1 розділу Х Перехідні положення ЗК України,-установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

В матеріалах справи наявна копія Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 465622 виданий 22 листопада 2002 року головою районної державної адміністрації на ім`я ОСОБА_4 , з якого вбачається, що їй на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Великомихайлівського району Одеської області від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002 була передана у власність земельна ділянка площею 9,77 га в межах згідно з планом, розташована на території Мигаївської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 70.

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 10 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, з якого вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 109.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 27 квітня 1967 року Мигаївською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що в графі батьки вказано: батько « ОСОБА_1 », мати « ОСОБА_4 ».

Крім того, в матеріалах справи наявна копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49935725 від 20.11.2017 року, з якого вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 заведено спадкову справу Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою № 651/2017 від 20.11.2017 року.

Також в матеріалах справи наявна копія рішення № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадаструвід 29.01.2018 року, з якого вбачається, що Державним кадастровим реєстратором відділу у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області розглянуто заяву про внесення відомостей ( змін до них) до державного земельного кадастру від 17.01.2018 року ( реєстраційний номер 3В-018) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного реєстру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. За даними відділу у Великомихайлівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області земельна ділянка перетинається з земельною ділянкою, яка належить гр.. ОСОБА_5 , згідно державного акта ІУ -ОД № 066500, зареєстрованого за № 60 від 29.12.2001 року.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Великомихайлівської державної нотаріальної контори № 2018/02-14/651-2017 від 04.12.2019 року виданий на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що йому повідомлено, що на підставі його заяви Великомихайлівською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за № 651/2017 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_4 , спадкоємцем за законом, після смерті якої є він. Свідоцтво про право на спадкове майно, що залишилось після її смерті, буде видано йому після подання всіх документів, необхідних для оформлення спадщини.

Також в матеріалах справи наявний лист Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах № М-205/0-0.191-226/155-20 від 13.03.2020 року наданий на ім`я ОСОБА_9 , з якого вбачається, що на його заяву про надання інформації про стан ДЗК відносно земельних ділянок гр. ОСОБА_10 та гр.. ОСОБА_3 , а саме наявність чи відсутність перетину зазначених ділянок та наявність можливості внесення відомостей до ДЗК по земельній ділянці ОСОБА_4 , відділ у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області провів аналіз земельних ділянок: 1 гр. ОСОБА_7 ( Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 066500, виданого на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Мигаївської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області від 09 жовтня 2001 року № 69. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування, договорів оренди землі за № 60. Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0338); 2-гр. ОСОБА_4 ( Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 465622, виданого на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування, договорів оренди землі за № 70). В ході аналізу було виявлено, що : станом на 29 січня 2018 року земельні ділянки були виділені в натурі на місцевості) вищезазначеним громадянам ( на момент встановлення меж власникам земельних часток паїв)) у відповідності до чиного законодавства ( Закон України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних часток ( паїв) ) з послідуючею видачею, вищезазначених державних актів ( п. 16, 17 Розділу « Перехідні Положення» Земельного Кодексу України». 2 - Відповідно до абзацу 1 ст. 1 ЗУ « Про Державний земельний кадастр» термін Державний земельний кадастр передбачає « єдину державну геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку про розподіл земель між власниками і користувачами, яка на момент видачі правовстановлюючих документів на земельні ділянки, зазначених у Вашому листі громадян, передбачала ведення в електронному вигляді та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, проте також містила систему відомостей про землі в межах державного кордону України. У відповідності до ст. 79-1 ЗКУ «Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру» та згідно до п.2 Розділ VII « Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ « Про Державний земельний кадастр»: « Земельні ділянки, право власності ( користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.»3-Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» Державний кадастровий реєстратор, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації Ст. 6 ЗУ « Про Державний земельний кадастр» визначений перелік підстав для відмов у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, серед яких важливим пунктом є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. З огляду на вищевказане було виявлено, що земельна ділянка гр.. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були виділені в натурі ( на місцевості) на них розроблялась технічна документація з послідуючою видачею державних актів та занесенням до ДЗК. Також було виявлено, що земельні ділянки були сформовані, на підставі документів на земельні ділянки, право власності ( користування) на які виникло до 2004 року. Правовстановлюючий документ на земельну ділянку гр.. ОСОБА_7 був видані раніше ніж гр.. ОСОБА_4 , та згідно даних ДЗК земельні ділянки перетинаються між собою. Внесення відомостей до електронної бази даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру з послідуючим присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці гр.. ОСОБА_11 , спадкоємцем якої є ОСОБА_9 , неможливо по причині можливості порушення ст. 6 ЗУ « Про Державний земельний кадастр», а саме знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, частини іншої земельної ділянки, яка належить гр.. ОСОБА_12 .

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 74-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є розташування об`єкта у межах іншого об`єкта Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру, з яким виникає перетинання меж таких об`єктів, та/або кадастровий номер земельної ділянки, якщо таким об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка.

Так, підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Також те, що з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» та відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, з 01.01.2013 право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: органом державної реєстрації прав.

Крім того, статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Отже, судом встановлено, що, відповідно до вищевикладеного вимога позивача щодо скасування державного акта на право власності на земельну ділянку не відноситься до компетенції Головного управління.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , відділу у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 81, 259, 264-265, 293, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , відділу у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька

Повний текст рішення виготовлено 05 січня 2021 року.

Суддя Н.С. Чернецька