Справа №443/814/21
Провадження №2/443/1090/21
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Сливки С.І.,

при секретарі судових засідань Кушнір М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Падучак І.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.01.1990 року у Бортниківській сільській раді Жидачівського району Львівської області зареєстровано шлюб з відповідачем. За час перебування у шлюбі ними було придбано квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Зазначає, що з відповідачем не може дійти згоди щодо розподілу спільного майна та вважає, що має право на Ѕ частку квартири набутого за час шлюбу.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 04.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

02.07.2021 року ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , яка придбана нею за рахунок коштів отриманих за кордоном. Зазначає, що разом з позивачем ними прийнято рішення, що зазначена квартира належить їхньому синові - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та погоджено здійснити переоформлення на сина права власності на вказану квартиру.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечила, з мотивів, викладених у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши та об`єктивно оцінивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з нижче вказаного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованого 13.01.1990 року Бортниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області /а.с.9/.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 набула у власність нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 29.07.2014 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24895709 від 29.07.2014, згідно яких дана квартира перебуває у приватній власності ОСОБА_2 /а.с.10-11/.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 загальна площа квартири становить 58,2 кв.м. та житлова площа 32,5 кв.м. (а.с.12).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч.1 ст.68 СК України).

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (ч.1 ст.71 СК України).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відтак, майно набуте ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 є спільною сумісною власністю подружжя та належить їм в рівних частках з моменту його придбання.

Як з`ясовано в судовому засіданні сторони не дійшли згоди з приводу поділу вищезгаданої квартири.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81,141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволити.

Поділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 липня 2021 року.

Головуючий С.І. Сливка