З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2021 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Сарай А.І.,
за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,
АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Позов мотивовано тим, що заявою про приєднання № 333757 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 27.04.2016 року ОСОБА_1 приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання. Відповідно до заяви про приєднання та умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок № НОМЕР_1 в українській гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний».
Зазначає, що за заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 23.09.2016 року позичальнику встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) на рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 8500 грн., строк кредитування 36 місяців. Процента ставка за кредитом є фіксованою та становить 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом грейс-періоду.
Зважаючи на те, що договірні зобов`язання добровільно відповідачем не виконуються, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права та вимагати в примусовому порядку стягнути з відповідача всю наявну заборгованість.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі та задовольнити заявлені позовні вимоги, зазначивши, що банк не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.04.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 333757 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно з яким банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 в українській гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний».
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 568 змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».
Відповідно до заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом від 23.09.2016 року, відповідачу встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) на рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 8500 грн., строк кредитування 36 місяців, процента ставка за кредитом фіксована та становить 30 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом грейс-періоду.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 610-612, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 279, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Повний текст рішення складено 17 березня 2021 року.

Головуюча А.І. Сарай