Справа № 310/6377/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до територіальної громади Осипенківської сільської ради в особі Осипенківської сільської ради про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Осипенківської сільської ради в особі Осипенківської сільської ради про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що ОСОБА_1 є спадкоємицею свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу спадкового майна ввійшло фермерське господарство «СТОХМЯЛ». Засновником та головою вказаного господарства був ОСОБА_3 особисто.

Позивач в травні 2020 року звернулася до державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на фермерське господарство «СТОХМЯЛ», що розташоване в селі Червоне Поле Бердянського району Запорізької області. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на фермерське господарство, оскільки згідно поданих документів, а сааме: статуту фермерського господарства «СТОХМЯЛ», в якому частка померлого невизначена, спадкування фермерського господарства невизначено Статутом фермерського господарства «СТОХМЯЛ». Довідку про розмір у відсотковому виражені частки спадкування у складеному капіталі фермерського господарства отримати неможливо, у зв`язку з тим, що головою фермерського господарства був померлий ОСОБА_3 . Засновником фермерського господарства «СТОХМЯЛ» є ОСОБА_3 . Статут фермерського господарства «СТОХМЯЛ» не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивачці рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду. У зв`язку з вище наведеним у позивачів виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги позивча.

Представник відповідача - територіальної громади Осипенківської сільської ради в особі Осипенківської сільської ради до суду не з`явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути справу в судовому засіданні без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 06 серпня 1991 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу спадкового майна ввійшло фермерське господарство «СТОХМЯЛ» (). Для організації та ведення фермерського господарства у довічне успадковуване володіння на підставі розпорядження Представника Президента України Ради народних депутатів Бердянського району Запорізької області від 22.04.1993 року № 147 ОСОБА_3 була надана земельна ділянка, площею 50,0 га, яка розташована на території Червонопільської сільської Ради, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею Серія ЗП 01-500142.

Судом з`ясовано, що засновником та головою спірного господарства був ОСОБА_3 особисто.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в травні 2020 року звернулася до державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на фермерське господарство «СТОХМЯЛ», що розташоване в селі Червоне Поле, Бердянського району Запорізької області.Бердянською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 143-2020 до майна померлого. Проте,Позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на фермерське господарство, на підставі наступного:

згідно поданих документів, а саме статуту фермерського господарства «СТОХМЯЛ», в якому частка померлого невизначена. Спадкування фермерського господарства невизначено Статутом фермерського господарства «СТОХМЯЛ». Довідку про розмір у відсотковому виражені частки спадкування у складеному капіталі фермерського господарства отримати неможливо, у зв`язку з тим, що головою фермерського господарства був померлий ОСОБА_3 .. Засновником фермерського господарства «СТОХМЯЛ», , є ОСОБА_3 . Статут фермерського господарства «СТОХМЯЛ» не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивачці рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду.

Зі свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи вбачається, що фермерське господарство «СТОХМЯЛ» знаходиться за адресою: 71140, Запорізька область, Бердянський район, с. Червоне Поле, вул. Леніна, 254, має ідентифікаційний код СПД в . Свідоцтво видане Бердянською райдержадміністрацією 04.10.1994 року № 142.

Згідно п. І.І. Статуту фермерського господарства «СТОХМЯЛ» засновником, якого є громадянин України ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 4.4. Статуту фермерського господарства «СТОХМЯЛ» вбачається, що в випадку смерті громадянина, котрий вів фермерське господарство, право на володіння земельною ділянкою передається одному із спадкоємців, дієздатному громадянинові України, який виявив бажання продовжити діяльність господарства.

Згідно витягу від 01.09.2020 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є засновником та керівником фермерського господарства «СТОХМЯЛ», з розміром статутного капіталу 0 грн. Дата державної реєстрації: 04.10.1994 року. Дата запису: 26.03.2013, номер запису: 1000698.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Частинами 1, 4 ст. 4 ЗУ «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.

Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства.

Пунктом 4 статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс, включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

За положеннями статті 182 ЦК Українидо складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право власності безпосередньо на фермерське господарство не може бути предметом спадкування, оскільки діяльність самого фермерського господарства не припиняється смертю засновника, водночас предметом спадкування є право засновника такого господарства.

Відповіднос до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до територіальної громади Осипенківської сільської ради в особі Осипенківської сільської ради про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до територіальної громади Осипенківської сільської ради в особі Осипенківської сільської ради про визнання права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , права засновника Фермерського господарства «СТОХМЯЛ» (), яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Червоне Поле, вулиця Леніна, будинок 254, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.03.2021 року.

Суддя Н. І. Черткова