МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/1470/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

з секретарем Лещук О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, вимоги якого збільшувала до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 03.09.2015 року близько 11.30 години в смт Макарів Київської області по вулиці Леніна, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Богдан-211040», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, стан транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався на зустріч під керуванням ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2017 року у справі №370/17/16 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В той же час, суд у вказаній постанові дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП.

Вказані вище обставини підтверджуються також і постановою про закриття кримінального провадження від 08.09.2015 року, прийнятою старшим слідчим СВ Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

ЇЇ, позивачки автомобіль марки «Тойота Прадо» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності останній на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в результаті ДТП зазнав значних механічних пошкоджень. Перелік отриманих пошкоджень автомобіля позивачки було зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу від 17.09.2015 року, який проведено експертом-оцінювачем ОСОБА_4 , який був направлений для проведення огляду Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Позивачка ОСОБА_1 просить: стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 120550.57 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Ганенко Р.А. надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гуменюк О.О. надала клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, заявлені вимоги заперечила повністю, просила відмовити в їх задоволенні.

Згідно поданому відзиву представник відповідача адвокат Гуменюк О.О. просила відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що постановою Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2017 року та відповідно постановою Апеляційного суду Київської області від 07.04.2020 року у справі №370/17/16-п встановлено, що 03.09.2015 року близько 11.30 години в смт Макарів по вулиці Леніна Київської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Богдан-211040», державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, стан транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2 який рухався назустріч під керуванням громадянина ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

13.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ «Істерії Беверідж Трейдінг» на користь власника транспортного засобу ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 83000.00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 830.00 гривень.

Представник відповідача звертає увагу суду, що відповідач на момент вчинення ДТП 03.09.2015 року не виконував службових функцій, передбачених посадовою інструкцією торгового агента відділу продажу та перебував у відпустці без збереження згідно табелю обліку робочого часу за вересень 2015 Київської філії ТОВ «Істерії Беверідж Трейдінг» (код ЄДРГІОУ - 39134243).

Позивач помилково припустив, що відповідач на момент вчинення ДТП здійснював саме трудові функції, що підтверджується протоколом допиту свідка відповідача від 08.09.2015 року.

Однак вищеназваний протокол допиту абсолютно не містить жодних подібних тверджень, зазначених в позовній заяві. Протокол містить пояснення відповідача про обставини дорожньо-транспортної події: вологе покриття дороги 03.09.2015 року, дощ, велика швидкість авто «Тойота Прадо», запізніла реакція водія ТЗ «Тойота Прадо» та загальну інформацію про місце роботи ОСОБА_2 на посаді торгового представника в ТОВ «ІБТ».

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги висновком експерта №СЕ-1207-2-1098.19 від 10.08.2019 року експертного товарознавчого дослідження рухомого майна, який виконав судовий експерт ОСОБА_5 , копією протоколу огляду транспортного засобу від 17.09.2015 року, проведеного експертом - оцінювачем ОСОБА_4 , та додатками до протоколу огляду транспортного засобу: фототаблицею до звіту №1083, який відсутній в матеріалах справи.

Згідно вищезазначеному висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 150 Prado з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 03.09.2015 року становить 120550.57 гривень та вартість матеріального збитку, завданого власнику тотожно станом на 03.09.2015 року становить 120550.57 гривень.

Висновком судового експерта №СЕ-1207-2-1098.19 від 10.08.2019 року експертного товарознавчого дослідження рухомого майна ОСОБА_5 також застосовувалася ціна на запасні частини авто Toyota Land Cruiser 150 Prado станом на 28.07.2015 року, а додатком до висновку №СЕ-1207-2-1098.19 від 10.08.2019 року є калькуляція відновлювального ремонту транспортного засобу станом на момент ДТП, курс НБУ станом на 03.09.2015 року (момент ДТП).

На думку представника відповідача питання поставлені в редакції клопотання позивача від 03.04.2019 року перед експертом є некоректними, адже розмір збитку повинен визначатися експертом на момент розгляду справи, а не на момент настання ДТП.

Висновок судового експерта Коваля І.М. щодо вартості відновлювального ремонту та визначення вартості матеріального збитку здійснений без огляду ТЗ, без дослідження матеріалів розслідування ДТП у справі №370/17/16-п, лише на підставі копій свідоцтва про реєстрацію КТЗ, Протоколу огляду КТЗ від 17.09.2015 року, фотографій пошкодженого КТЗ та яким визначено матеріальний збиток па підставі некоректних питань позивача, та головне здійснений - станом па момент ДТП 03.09.2015 року, а не на момент проведення автотоварознавчої експертизи.

Інших належних доказів щодо розміру витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, які виконав позивач з відповідним переліком, обсягами і вартістю робіт та витрачених матеріалів, які мають бути відшкодовані відповідачем, не було додано.

Згідно полісу №АІ/5560179 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «Україна», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить п`ятдесят тисяч гривень, строк дії полісу з 06.04.2015 року до 05.04.2016 року, забезпечений транспортний засіб ВАЗ «Богдан-211040» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Представник відповідача Гуменюк О.О. наголошує, що на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

14.08.2020 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Гуменюк О.О. про застосування строків позовної давності по справі №370/1470/17, оскільки вважає, що 07.04.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП і саме з цього моменту розпочався трирічний строк позовної давності на захист порушеного права до винної у ДТП сторони та сплив 08.04.2020 року.

Згідно відповіді на відзив, представник позивачки адвокат Ганенко Р.А. наголошував, що позивачкою надано суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача ОСОБА_2 , розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди.

Відшкодування реальної вартості майна на момент розгляду справи може здійснюватися у випадку втрати (знищення) майна. В іншому випадку (якщо пошкоджене майно підлягає відновленню) - потерпілий має право на відшкодування вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна.

З висновку експерта СЕ-1207-2-1098.19 від 10.08.2019 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля позивачки на дату ДТП складала 608721.20 гривень, в той час як вартість відновлювального ремонту станом на 03.09.2015 року складає 120550.57 гривень.

Автомобіль позивачки не вважається фізично знищеним, а тому в даному випадку не має місце втрата речі (майна) в розумінні ст.1292 ЦК України. Позивачкою правомірно заявлено вимогу про відшкодування шкоди виходячи із вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи 30636550).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на запит від 23.08.2020 року за кодом , ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (ідентифікаційний код юридичної особи 30636550) припинена у зв`язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 17.07.2019 року №910/842/18; дата державної реєстрації припинення юридичної особи - 08.08.2019 року.

Тому на даний час відсутня процесуальна можливість для залучення даної страхової компанії до участі у справі в якості співвідповідача. З цих же причин позивачка позбавлена можливості звернутися із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика.

Як вбачається зі змісту полісу серії АІ №5560179, розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, складає 50000.00 гривень, розмір франшизи складає 500.00 гривень.

Тобто враховуючи обставини даної справи, страховик міг виплатити позивачці страхове відшкодування в розмірі 49500.00 гривень.

Відповідно заперечень, наданих представником відповідача адвокатом Гуменюк О.О., остання наголошувала на спливі позовної давності. Представник відповідача звертала увагу суду на те, що питання поставлені представником позивача перед експертом є некоректними, адже розмір збитку повинен визначатися експертом на момент розгляду справи, а не на момент настання ДТП. Жодних інших належних доказів щодо розміру витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, які виконав позивач з відповідним переліком, обсягами і вартістю робіт та витрачених матеріалів, які мають бути відшкодовані відповідачем не додано.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником автомобіля Toyota Land Cruiser 150 Prado державний номерний знак НОМЕР_2 (т.1 а.с.8).

Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2017 року по справі №370/17/16, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно встановлених обставин: 03.09.2015 року близько 11.30 години в смт Макарів по вулиці Леніна Київської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Богдан-211040», державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, стан транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався назустріч під керуванням громадянина ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (т.1 а.с.9).

Відповідно постанови про закриття кримінального провадження від 08.09.2015 року за підписом старшого слідчого СВ Макарівського РВ ГУМВС України в Київській області М.С. Прокопенко, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000751 від 04.09.2015 року за фактом ДТП за участю автомобіля марки Toyota Land Cruiser 150 Prado державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Богдан-211040», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (т.1 а.с.10).

До матеріалів справи додана копія протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 08.09.2015 року (т.1 а.с.11-13).

З протоколу огляду транспортного засобу від 17.09.205 року, виданого експертом-оцінювачем ОСОБА_4 та фототаблиці, вбачається характер пошкоджень автомобіля марки Toyota Land Cruiser 150 Prado державний номерний знак НОМЕР_2 (т.1 а.с.21-23, 80-84).

Відповідно листу-відповіді №0100-17/14 від 24.01.2018 року, за підписом генерального директора ТОВ «ІБТ» ОСОБА_6., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04.07.2014 року і по теперішній час працює у ТОВ «ІБТ» на посаді торгового агента відділу продажів ТОВ «ІБТ». Працівник виконує роботу торгового агента, котра полягає в укладенні договорів поставки продукції у Святошинському районі міста Києва, забезпечення своєчасної оплати товару. ТОВ «ІБТ» не забезпечує торгових агентів підприємства службовим автотранспортом. У деяких випадках, коли територія обслуговування відповідного працівника є значно розгалуженою, підприємство укладає з працівниками договір оренди автотранспорту працівника, що посвідчується нотаріально, з наступним використання такого транспортного засобу в інтересах підприємства. У випадку з ОСОБА_2 договір оренди автотранспорту не укладався, автотранспорт працівнику не надавався, підприємство жодним чином не погоджувало використання працівником джерела підвищеної небезпеки під час виконання трудових обов`язків. Відповідно до табелю обліку робочого часу 03.09.2015 року ОСОБА_2 знаходився у відпустці без збереження заробітної плати. Таким чином, ОСОБА_2 03.09.2015 року не виконував трудових функцій у ТОВ «ІБТ». Враховуючи те, що 03.09.2015 року ОСОБА_2 знаходився у відпустці - жодних повідомлень про ДТП у смт Макарів Київської області до ТОВ «ІБТ» не надходило. Автомобіль марки «Богдан-211040» державний номер НОМЕР_1 не належить ТОВ «ІБТ» та у користуванні у ТОВ «ІБТ» на станом на 03.09.2015 року не перебував (т.1 а.с.43).

Згідно висновку експерта №СЕ-1207-2-1098.19 судової автотоварознавчої експертизи від 10.08.2019 року, виданого ТОВ «Судова незалежна експертиза України», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Land Cruiser 150 Prado державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату 03.09.2015 року становить 120550.57 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 150 Prado державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на дату 03.09.2015 року становить 120550.57 гривень (т.1 а.с.127-152)

Відповідно рахунку №СЕ-1207-2-1098.19 від 03.07.2019 року та квитанції TS201976 від 12.07.2019 року, ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Судова незалежна експертиза України» 3000.00 гривень за проведення експертизи (т.1 а.с.189-190).

Згідно квитанції TS204921 від 16.01.2020 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок адвокатського бюро «Романа Ганенка» 2500.00 гривень за правничу допомогу по справі №370/1470/17 (т.1 а.с.194).

Відповідно полісу №АІ/5560179 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль ВАЗ211040 державний номерний знак НОМЕР_1 забезпечений на суму 50000.00 гривень, розмір франшизи 500.00 гривень (т.2 а.с.7, 22).

При вирішенні спору суд керується вимогами ст.16 ЦК України, якою передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно вимог ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно вимог ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно вимог ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд України у постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Зважаючи на викладене відповідач не звільняться від обов`язку відшкодувати шкоду. В той же час, відповідач має право звернутись з регресними вимогами до страхової компанії в якій був застрахований.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка внаслідок ДТП зазнала збитків на суму 120550.57 гривень. Відомості про виплату позивачці страхових виплат відсутні, тому встановлена сума збитків підлягає стягненню з відповідача.

Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В порядку відшкодування судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді, позивачка просить про відшкодування суми судових витрат.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно вимог ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати, понесені позивачкою, а саме: 3000.00 гривень за проведення експертизи, 2500.00 гривень за правничу допомогу та 1205.51 гривень судового збору.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Наслідки спливу позовної давності визначаються вимогами ст. 267 ЦК України.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Клопотання представника відповідача адвоката Гуменюк О.О. про застосування наслідків спливу позовної давності щодо позовної заяви про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2017 року у справі №370/1470/17 не підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка звернулася до суду із позовом 13.07.2017 року, в якому відповідачем вказано ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг», а третьою особою без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 . В ході розгляду справи було встановлено, що позов подано до неналежного відповідача і процесуальний статус ОСОБА_2 було змінено, при цьому позовні вимоги залишилися незмінними.

У такому випадку позивачкою не було порушено строку, який встановлено законодавством для подання позовної заяви для захисту свого права.

Керуючись вимогами ст. 16, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.259,263, 264,265, 268, 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 120550.57 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у сумі 6705.51 гривень, що складаються з 3000.00 гривень за проведення експертизи, 2500.00 гривень за правничу допомогу та 1205.51 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати його складення.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення складене 25.01.2021 року.

Суддя