Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3099/21
номер провадження 2/215/2096/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Коломійчук К.Ю.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу №215/3099/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, -

в с т а н о в и в

У травні 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариство) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків.

Позовнівимоги обґрунтовував тим, що понад 31 рік, працював на ПрАТ «ПівнГЗК» (далі Товариство) у шкідливих умовах праці за різними спеціальностями, а саме: з 12.01.1989р. по 26.10.2004р. помічником машиніста екскаватора у кар`єрі; з 26.10.2004р. по 14.08.2020р. машиністом екскаватора у кар`єрі. Внаслідок виконуваної роботи на підприємстві із несприятливими умовами праці, отримав два професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою другої стадії, енцефалопатією з вестибулопатією, астено-вегетативним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з білатеральною радикулопатією попереково- крижовою L4-S1, шийною С5-С7, на фоні парамедіанної грижі диска L4- L5, медіанної з латеральзацією вправо грижі диска L5- S1, ретролістезу L3, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рецидивуючий перебіг, з остеоартрозом в поєднанні з періартрозами колінних (ПФ другого ступеня) та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), стійкий больовий синдром; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В, Легенева недостатність першого-другого ступеня.

Висновком МСЕК від 22.04.2021р. йому вперше було визначено ступінь втрати професійної працездатності 65%, з 05.04.2021р. безстроково та встановлено третю групу інвалідності.

У зв`язку з професійним захворюванням та втратою працездатності порушуються його нормальні життєві зв`язки, змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Він змушений постійно проходити лікування, щоб підтримувати свій стан здоров`я.

Вважає, що з вини Товариства , яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він відчуває постійні фізичні страждання, усвідомлення того, що стан здоров`я вже ніколи не стане кращим і бажаного одужання чи навіть покращення стану здоров`я не відбудеться. А тому, просив стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в 216 000 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб та всіх інших обов`язкових податкових платежів.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 12).

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 67).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки позивач та представник відповідача, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, суд вважає, за можливим розглянути справу у їх відсутності.

Ухвалою суду від 07.06.2021р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

12.07.2021р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого остання зазначила, що проти заявлених вимог заперечує, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що чинним законодавством не встановлено прямої заборони або обмеження щодо тривалості роботи працівника у шкідливих або небезпечних умовах. Крім того, тривалість роботи позивача у шкідливих умовах праці збільшує рівень професійного ризику та залежить лише від нього самого, тому існує причинно-наслідковий зв`язок між діями самого потерпілого, що мають вираз у тривалому продовженні роботи в шкідливих умовах праці, і виникненням у нього професійного ушкодження здоров`я, а не тільки діями роботодавця, який маючи необхідні дозволи на здійснення небезпечних робіт, не має можливості усунути шкідливі виробничі чинники з незалежних від нього причин. Також зазначає, що позивачем не надано висновків лікувально-профілактичного закладу або лікарсько-консультаційної чи медико-соціальної експертної комісії про стрес, депресію чи інші негативні прояви психологічного стану, які б начебто виникли у нього в результаті професійного захворювання. До того ж, надані докази свідчать про факт професійного захворювання та жодним чином не є беззаперечними доказами перенесення моральних страждань, оскільки у справі відсутні докази, які підтверджують психологічний стан ОСОБА_1 , розмір моральної шкоди, що заявлений позивачем є необґрунтованим та значно завищеним, що не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_1 працював у Товаристві за різними спеціальностями, а саме: з 12.01.1989р. по 26.10.2004р. помічником машиніста екскаватора у кар`єрі; з 26.10.2004р. по 14.08.2020р. працював машиністом екскаватора у кар`єрі. 14.08.2020р. звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України (а.с. 29-33).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання від 02.02.2021р. № 279 у ОСОБА_1 виявлено хронічні професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою другої стадії, енцефалопатією з вестибулопатією, астено-вегетативним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з білатеральною радикулопатією попереково- крижовою L4-S1, шийною С5-С7, на фоні парамедіанної грижі диска L4- L5, медіанної з латеральзацією вправо грижі диска L5- S1, ретролістезу L3, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рецидивуючий перебіг, з остеоартрозом в поєднанні з періартрозами колінних (ПФ другого ступеня) та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), стійкий больовий синдром; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В, Легенева недостатність першого-другого ступеня (а.с. 13-14).

Відповідно до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, наданої т.в.о. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області вих. №364/4.6-11 від 10.05.2019р. умови праці ОСОБА_1 помічником машиніста екскаватора у кар`єрі та машиністом екскаватора в кар`єрі згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014 р. № 248, загальна оцінка умов праці віднесена до 3 класу 2 ступеня «шкідливі» (а.с. 15-18).

Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), складеного 03 березня 2021 року комісією та затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко О.В. 03 березня 2021 року, місце складання місто Кривий Ріг, найменування підприємства ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , найменування цеху, дільниці відділу: Ганнівський кар`єр, виробнича дільниця № 23 з прийому та навантаження гірничої маси, у хворого ОСОБА_1 , професія (посада) машиніст екскаватора; стаж роботи: загальний - 36 років 08 місяців, за професією 15 років 09 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 31 рік 06 місяців. Вказано, що висновок про наявність шкідливих умов праці: на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 10.05.2019 за № 364/4.6-11, підготовленої Головним правлінням Держпраці у Дніпропетровській області та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248, умови праці машиніста екскаватора Ганнівського кар`єру ОСОБА_1 відносяться: - за вмістом пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем вібрації загальної - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за показниками напруженості праці - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Діагноз: 1. Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою другої стадії, енцефалопатією з вестибулопатією, астено-вегетативним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з білатеральною радикулопатією попереково- крижовою L4-S1, шийною С5-С7, на фоні парамедіанної грижі диска L4- L5, медіанної з латеральзацією вправо грижі диска L5- S1, ретролістезу L3, з вираженими статико-динамічними порушеннями, часто рецидивуючий перебіг, з остеоартрозом в поєднанні з періартрозами колінних (ПФ другого ступеня) та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), стійкий больовий синдром Т 75.2. 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В, Легенева недостатність першого-другого ступеня J44

У п. 17 Акта зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи машиністом екскаватора з 20.10.2004 по 14.08.2020 ОСОБА_1 виконував керування екскаватором під час виконання навантажувально-розвантажувальних робіт. Забезпечував технічно правильну розробку забою та ефективне використання екскаватора. Внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди та технологічного устаткування, підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та пилу з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70%. Раніше з 12.01.1989р по 20.10.2004р. працюючи помічником машиніста екскаватора Ганнівського кар`єру ПівнГЗК, з тих же причин підпадав під вплив вібрації та пилу, параметри яких перевищували допустимі.

Причини виникнення професійного захворювання у п. 18 Акта зазначено: Вібрація: перевищення еквівалентного рівня віброприскорення на 3 дБ (62 дБ при ГДР 59дБ згідно ДСН 3.3.6.039-99); пил фіброгенної дії: перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду кристалічного (SiО2) від 10% до 70% в 2,4 рази (4,8-10,8 мг/м3 при ГДК 2.0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88 ).

У пункті 20 Акта вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: враховуючи роботу ОСОБА_1 на ВАТ «ПівнГЗК» та ПрАТ «ПівнГЗК» впродовж 31 року 06 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівників структурного підрозділу та підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламентні нормативи, встановити неможливо (а.с. 19-23).

Відповідно копії довідки обласного МСЕК № 2 серії 12ААА №059688 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги ОСОБА_1 , дата огляду 22.04.2021р., огляд первинний, група інвалідності третя, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 65% (45% - вібраційна хвороба; 20% - ХОЗЛ) з 05 квітня 2021р. - безстроково. Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування, палиця, корсет (а.с. 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організаціїсвого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов`язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань ОСОБА_1 , стаж роботи позивача на підприємстві відповідача, зокрема в умовах впливу шкідливих факторів в продовж 31 року 06 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 65%, безстроково з 05 квітня 2021 року, стан здоров`я, зміною способу життя позивача та його якість, постійний ниючий біль у поперековому та шийному відділах хребта, який посилюється при фізичному навантаженні та тривалій ході, іррадіацію болю від попереку в ногу, іррадіацію болю від шиї в між лопаткову ділянку, тягнучий біль іррадіює в руки та в пальці рук, оніміння та терпкість у руках та ногах, утруднення ходи, постійний викручуючий біль і обмеження рухів у великих суглобах кінцівок (колінних, ліктьових, плечових), у суглобах кистей, судоми м`язів рук та гомілок, зябкість рук, набряки кистей та стоп, побіління пальців на холоді, щоденний кашель сухий та з виділенням мокротиння, біль у грудній клітині про фізичному навантаженні, важкість у грудній клітині, задишку при фізичному навантаженні, зниження слуху, шум у вухах, загальну слабкість, періодичний давлючий головний біль, запаморочення при зміні положення тіла, підвищення АТ, потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування, палиця, корсет.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Доводи представника відповідача, вказані в письмових поясненнях поданих до суду, про відсутність обов`язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПрАТ «ПівнГЗК». Доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов`язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища.

Щодо посилання представника відповідача, що при винесенні рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд має вирішити питання щодо оподаткування стягнутих сум з метою виконання відповідачем своїх обов`язків як податкового агента при їх оплаті на користь позивачу, відповідно до положення Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до п.п.164.2.14, а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди, норма набрала чинності з 23.05.2020 року, суд зазначає наступне.

Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння їй шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 165 000 грн на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача 216 000 грн, належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Позивач звернувся до суду з позов про стягнення моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 1 650,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд

у х в а л и в

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 165 000,00 (сто шістдесят п`ять тисяч) гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 1 650,00 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження: 50079, м. Кривий Ріг.

Судовий збір на користь держави - стягувач Державна судова адміністрація України, , місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601). Реквізити: отримувач - ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ)-37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Повний текст судового рішення складено 15 липня 2021 року.

Суддя: