Єдиний унікальний номер 229/1986/21
Номер провадження 2/229/538/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі судового засідання: Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_2 14 квітня 2021 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кам`янка Ясинуватського району Донецької області померла мати позивача ОСОБА_3 . Після смерті матері позивача залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:60560 площею 4,2017 га, яка розташована на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:60560, після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19.04.2021 року, провадження у вказаній цивільній справі було відкрито та справу призначено в підготовче судове засідання на 07.06.2021 року (а.с. 23-24).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 07.06.2021 року справу призначено до судового розгляду на 10.06.2021 року (а.с.28-29).

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи її повідомлено належним чином, представники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити.

Представник відповідача Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області - у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи вони були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають, з позовною заявою ознайомлені та згодні.

З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів, без фіксації судового процесу.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що відповідає вимогам ст.200 ЦПК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою померлої ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 01 грудня 1976 року та свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( свідоцтво серії НОМЕР_2 видане 15 січня 1994 року) (а.с.13,14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 26 вересня 2008 року виконавчим комітетом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кам`янка Ясинуватського району у віці 60 років, про що 26 вересня 2008 року виконавчим комітетом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 14 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0560.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 107148 ОСОБА_3 на підставі розпорядження Ясинуватської райдержадміністрації від 22.02.2006 № 68 видано земельну ділянку площею 4.20, яка розташована на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Акт зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.170.00175 та виданого 17 квітня 2006 року (а.с.12).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.02.2021 року № НВ-021 , земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0560, яка розташована на території Красногорівської сільської ради за межами населених пунктів в Ясинуватському районі Донецької області з цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; з видом використання: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.2017 гектарів, належать ОСОБА_3 , на праві приватної власності (а.с.9).

Відповідно до довідки № 154 виданої 30 березня 2021 року комітетом Красногорівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент її смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті за даною адресою була зареєстрована одна (а.с.17).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65359377 від 29.06.2021 року за № 466105227 заводилася Ясинуватською державною нотаріальною конторою 21 березня 2009 року спадкова справа № 117.

Відповідно до відповіді наданої Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Харків) № 10820/ПІ/С/247/06.3 від 26.03.2021 року щодо надання інформації про діяльність Ясинуватської державної нотаріальної контори, та в межах повноважень повідомляється наступне.

Відповідно до наказу Головного управління юстиції у Донецькій області

від 18 листопада 2014 року № 69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби,

відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» Ясинуватська державна нотаріальна контора перереєстрована за

адресою: 85670, Донецька обл., м. Вугледар, вул. Трифонова, буд. 30, але фактично роботу не розпочала.

Згідно додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про

затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року

№ 1085-р (в редакції від 07 лютого 2018 року № 79-р) місто Ясинувата

відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної

влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Архів Ясинуватської державної нотаріальної контори не був

переміщений з території, тимчасово непідконтрольній українській владі, у

зв`язку із загрозою житію працівників контори.

У зв`язку із відсутністю матеріалів спадкової справи, заведеної

21 березня 2009 року у Ясинуватській державній нотаріальній конторі, позивачу запропоновано звернутись до суду із заявою про визнання права власності у порядку спадкування.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК, частина десята статті 67 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Місто Ясинувата та селище Кам`янка віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, та доступ до якого відсутній у зв`язку із захопленням представниками незаконних озброєних формувань. З урахуванням наведеного, видати свідоцтво про право на спадщину за законом по спадковій справі, що була заведена 11 жовтня 2014 року, на теперішній час не представляється можливим.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до п.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав", під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Тобто, повторне заведення в теперішній час спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Кабінетом Міністрів України 15 квітня 2015 року постановою № 210 затверджено Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі, який визначає процедуру реєстрації у Спадковому реєстрі спадкових справ заведених на підставі статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проте зазначений Порядок не врегулював процедуру оформлення права на спадкування у разі, якщо органи, що здійснювали реєстрацію речових прав залишились на тимчасово непідконтрольній території.

Суд вважає доведеним, що на теперішній час, позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000?I) (п. 40).

На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості ОСОБА_8 користуватися та розпоряджатися будинком та земельною ділянкою, що входять до спадкового майна та належить йому в порядку спадкування з 07 червня 2017 року, відсутні. Проте в порушення статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу Конвенції право власності позивача на спадкове майно порушено - через тимчасову окупацію окремих районів Донецької області, проведення на території Донецької області антитерористичної операції позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Антитерористичну операцію розпочато Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

На підставі до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 328, 392, 1216-1218,1222 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81,89, 263-265,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0560, яка розташована на теріторії Красногорівської сільської ради за межами населених пунктів в Ясинуватському районі Донецької області з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільскогосподарчського виробництва; категорії земель: землі сільскогосподарського призначення; з видом використання: для ведення товарного сільскогосподарського виробництва; площею 4.2017 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 20 липня 2021 року.

Суддя: А. Л. Гонтар