ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2021 року

м. Харків

справа №638/13320/16-ц

провадження №22-ц/818/2224/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Прокуратура Харківській області, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу державної влади за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року, постановлене під головуванням судді Омельченко К.О. в залі суду в місті Харкові, (повний текст судового рішення складено 21 грудня 2020 року), -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до Прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу державної влади.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 ( десять тисяч ) гривен. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , в задоволенні позову відмовити. Вважати рішення суду виконаним в повному обсязі, оскільки Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області Ісмайлову В.Ш. виплачено 10000 гривен в якості компенсації моральної шкоди. Судові витрати покласти за рахунок держави.

В апеляційній скарзі Харківська обласна прокуратура просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Ухвала слідчого судді про задоволення скарги позивачка свідчить про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст.1176 ЦК України, як це помилково вважає позивач.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Державна казначейська служба України надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано належні докази на підтвердження спричинення позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру внаслідок прийняття незаконних рішень у кримінальному провадженні №0000119, у зв`язку з цим стягненню підлягають кошти в розмірі 10 000 грн..

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 01.02.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського райсуду м. Харкова від 29.12.2015 року прокуратурою Харківської області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000119 за заявою позивача ОСОБА_1 від 14.12.2015 року щодо вчинення слідчим прокуратури ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України, яка перебувала в провадженні слідчого ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Удовіченко В.В..

24.02.2016 року слідчим ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Удовіченко В.В. позивачу було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого по зазначеному кримінальному провадженню.

03.08.2016 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського райсуду м. Харкова скарга позивача на постанову слідчого ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Удовіченко В.В. від 29.04.2016 року про закриття зазначеного кримінального провадження, була задоволена, вказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження ухвалою слідчого судді була скасована, у зв`язку з її передчасністю, незаконністю та непроведенням по кримінальному провадженню, крім допиту потерпілого, будь - яких інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

31.10.2016 року слідчим ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Ковальовим С.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року вищевказана постанова слідчого скасована.

22.12.2016 року слідчим ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Ковальовим С.О. було винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого прокуратури Харківської області Горгуля Д.В. складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 282 ч. 2 КК України.

05.01.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського райсуду м. Харкова скарга позивача ОСОБА_1 на постанову слідчого ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Ковальова С.О. від 22.12.2016 року про закриття зазначеного кримінального провадження, була задоволена, вказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження ухвалою слідчого судді була скасована у зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є ідентичною попередній постанові про закриття кримінального провадження від 29.04.2016 року, яка була скасована ухвалою слідчого судді від 03.08.2016 року, як передчасна.

28.04.2017 року. старшим слідчим другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Горідько В.А. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000119 від 01.02.2016 року за ч.2 ст.382 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення в діях слідчого ОВС другого СВ СУ прокуратури Харківської області Горгуля Д.В.

10.07.2017 року ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. задоволено частково скаргу ОСОБА_1 . Скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Горідько В.А. від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000119 від 01.02.2016 року за ч.2 ст.382. Матеріали даного кримінального провадження повернуто прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали. В іншій частині скарги - відмовлено.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що незаконним рішенням посадової особи прокуратури Харківської області, яка є органом державної влади, з приводу незаконного закриття зазначеного кримінального провадження, тривалого та неефективного проведення досудового розслідування, йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він протягом тривалого часу, був вимушений звертатися та відвідувати суди та прокуратуру, з метою захисту та поновлення своїх прав, як потерпілого. В результаті незаконних дій посадової особи відповідача - прокуратури Харківської області, його стан здоров`я значно погіршвся, у зв`язку з чим, він, як інвалід 2 групи, був вимушений проходити відповідне лікування. Крім того, внаслідок вказаних неправомірних дій відповідача, був порушений його звичайний лад життя, що призвело до погіршання та позбавленню можливості в реалізації своїх звичок та бажань, погіршення взаємовідносин з родичами, принизило його честь, гідність та ділову репутацію, що в свою чергу вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 522 000 грн..

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167, 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки не звернув уваги на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що в силу вимог статті 81 ЦПК України року є процесуальним обов`язком позивача.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.

При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність хоча б однієї із складових цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України.

Факт скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження (а.с.8-9) не є підставою для задоволення позову, оскільки незаконність дій слідчого при цьому не встановлена.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволені позову.

Судовий збір, сплачений Харківською обласною прокуратурою за подання апеляційної скарги у розмірі 826,80 грн, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.2,3,4 ч. 1 ст.376, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органу державної влади - відмовити.

Компенсувати Харківській обласній прокуратурі сплачений судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 80 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 21.07.2021 року.