Справа №705/2015/19
2/705/447/21
У Х В А Л А

про призначення експертизи

14.07.2021 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря: Щербакової Л.А.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мельник О.Ф. заявив клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи усвідомлював ОСОБА_2 станом на день написання розписки 18.04.2018 значення своїх дій та чи міг керувати ними. Проведення експертизи доручити комунальному закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради.

В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав клопотання свого представника.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цімоха Р.Р. в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_3 про стягнення боргу не визнає та обґрунтовує це тим, що на момент вчинення правочину, а саме 18.04.2018 ОСОБА_2 приймав наркотичні засоби, як терапію після отримання тяжких травм в зоні АТО та перенесених десятки операцій, був не в собі та не усвідомлював значення своїх дій.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами ст. 225 ЦК України правочин, якій дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2011 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

За змістом ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Враховуючи ту обставину, що для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_2 та його здатність (нездатність) розуміти значення своїх дій і керувати ними під час вчинення правочину необхідні спеціальні знання в галузі психіатричної медицини, а такими знаннями суд не володіє, відповідно до ст.ст.259, 260, 298 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити судово-психіатричну експертизу ОСОБА_2 щодо визначення психічного стану вказаної особи із визначенням питання до експертів у відповідності до предмету позовних вимог.

Проведення експертизи суд вважає за можливе доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз (03110, м. Київ, вул. Кирилівська,103-А).

За умовами п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.103-104, 109, 252, 253, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Мельника О.Ф. про призначення експертизи - задовольнити.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричних експертиз (03110, м. Київ, вул. Кирилівська,103-А), встановивши строк для проведення експертизи в два місяці з дня надходження цивільної справи до експертної установи.

На вирішення експертів поставити наступне питання:

- Чи усвідомлював ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 18 квітня 2018 року значення своїх дій та їхні наслідки, чи міг він керувати своїми діями, укладаючи із ОСОБА_1 договір позики (розписку) ?

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи визначити строк в два місяці.

У розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи № 2/705/447/21 в одному томі.

Провадження у даній справі зупинити на час проведення експертизи до отримання висновку експерта.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 19.07.2021.

Суддя О.В. Білик