01.03.2021 ЄУН № 337/5797/20
Провадження № 2/337/526/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу і розміру стягнутих аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який у подальшому уточнила та просила суд змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення. Позов мотивовано тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, просила змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які утримуються на неповнолітню дитину та стягувати з відповідача на утримання сина аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 13.01.2021 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження.

Згідно ухвали, відповідачу був наданий строк для подачі відзиву на позовну заяву, але він не скористався своїм правом та відзив на позов суду не надав.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити.

Відповідач відзив на позов не надав, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує проти зміни способу та порядку стягнення аліментів у розмірі ј частині тому, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Стаття 68 Конституції України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: мати- ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.6).

На підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 року, по справі № 2-943/2011, судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України визначає, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки Сімейним кодексом України з 08.07.2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2011 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн., що, виходячи з найкращих інтересів неповнолітньої особи є недостатнім, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і стягнення їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, новий спосіб стягнення аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Крім того, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2011 року у розмірі 500 грн. щомісячно та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено в Запорізькій апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2021 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик