Справа № 215/5888/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю: секретаря - Івасюк М.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кушніра С.

розглянувши в м.Кривому Розі, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до держави України в особі виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю у розмірі 735 700 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що неотримав відповіді на своє звернення від 03.04.2019 року вх. № С-287 до виконавчого комітету ради. У подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виразилась у неповному розгляді заяви ОСОБА_1 від 03.04.2019 року вх. № С-287 по суті звернення та міститься у листі від 03.04.2019 року, зобов`язано Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради повно та всебічно розглянути заяву позивача від 03.04.2019 року вх. №С-287 та надати на цю заяву обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України. Оскільки право на інформацію було порушено відповідачем під час виконання ним владних (управлінських) функцій та службових обов`язків, то наслідками цих протиправних дій стало спричинення йому моральної шкоди, яку він оцінює в 735 700 грн., вказує, що неправомірна поведінка відповідача переповнює життя позивача негативними емоціями, викликає у нього психологічне напруження у зв`язку з очікуванням законної відповіді.

Ухвалою суду від 27.10.2020р. у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.11.2020.

24.11.2020 в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 14.12.2020, а також ухвалою суду від 24.11.2020 залучено до участі в справі співвідповідача- Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

13.11.2020 до суду надійшов відзив від відповідача- виконавчого комітету ради, яким представник просить відмовити у позові, оскільки заяву позивача розглянуто і надано відповідь

Ухвалою суду від 14.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче судове засідання на 20.01.2021.

20.01.2021 ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання на 18.02.2021.

Ухвалою суду від 18.02.2021 закрито підготовче провадження , призначено судовий розгляд справи в судовому засіданні на 16.03.2021.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Солода В.М. з заявою від 03.04.2019 про реагування у сфері медичного забезпечення ОСОБА_2 (а.с. 3). На вказане звернення позивач відповіді не отримав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виразилась у неповному розгляді заяви (запиту) ОСОБА_1 від 03.04.2019 року вх. № С-287 по суті звернення та міститься у листі від 03.04.2019 року, зобов`язано Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради повно та всебічно розглянути заяву (запит) позивача від 03.04.2019 року вх. №С-287 та надати на цю заяву (запит) обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України, в іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с.4-10).

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 заяву ОСОБА_1 від 03.04.2019 року вх. № С-287 розглянуто відповідачем та надіслано відповідь позивачу ( а.с.27,29-30,31).

Позивач вказує про спричинення йому моральної шкоди неналежним розглядом звернення.

Оцінка суду.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Моральна (немайнова) шкода - наслідки правопорушення, які не мають економічного змісту і вартісної форми і можуть полягати у: 1) фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна (немайнова) шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1174 Цивільного кодексу України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідач же повинен доводити відсутність своєї вини.

Таким чином, враховуючи положення ст.1174 Цивільного кодексу України, котрими передбачено відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач має довести не лише протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди, та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, суду слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч. 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності, достовірності , достатності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

При цьому суд зазначає, що доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо. Наявність самого факту визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними є недостатнім у такій категорії справ.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 04 березня 2020 року по справі №815/2215/15 та від 29 квітня 2020 року по справі №818/1371/17.

Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відсутні.

Оскільки у даному випадку позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову відповідно до ч.2 п.13 ст.3 Закону України "Про судовий збір" , та позивачу відмовлено в позові, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 263, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до держави України в особі виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю, - відмовити у повному обсязі.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , інн. НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, місцезнаходження за адресою: 50083, м. Кривий Ріг, вул. Короленко, 1а.

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою: 49000 м.Дніпро, вул.Челюскіна,1, E-mail: .

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2021 року.

СУДДЯ: