ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3012/21 Справа № 185/7479/20 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради про стягнення допомоги на оздоровлення під час основної щорічної відпустки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради про стягнення допомоги на оздоровлення під час основної щорічної відпустки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працює лікарем-педіатром дільничним амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 5 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради. 10 липня 2020 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про надання допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки в розмірі посадового окладу. 16 липня 2020 року позивачці надано щорічну відпустку за період роботи з 02 жовтня 2019 року 01 жовтня 2019 року тривалістю 24 дні з 03 серпня 2020 по 27 серпня 2020 року. 20 липня 2020 року позивачка отримала відповідь, в якій відповідач заперечував проти надання допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки в розмірі посадового окладу, посилаючись на те, що така допомога не передбачена законодавством та на відсутність коштів на виплату матеріальної допомоги. Позивачка вважає відмову відповідача незаконною.

Враховуючи викладене, позивачка просила визнати неправомірною відмову відповідача у наданні допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за період роботи з 02 жовтня 2019 року 01 жовтня 2020 року в розмірі посадового окладу; стягнути з відповідача допомогу на оздоровлення до основної щорічної відпустки в сумі 6080,00 грн..

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано неправомірною відмову Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради у наданні допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за період роботи з 02 жовтня 2019 року 01 жовтня 2020 року в розмірі посадового окладу; стягнуто з комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення до основної відпустки в сумі 6080,00 грн. (сума зазначена без урахування податків і зборів).

В апеляційній скарзі Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач втратив статус бюджетної установи та отримав статус унітарного та автономного підприємства. При цьому, апелянт зазначає, що фінансовим планом комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради на 2020 рік в розділі заробітна плата та інші заохочення не передбачено виплату матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам підприємства через відсутність достатнього фінансування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Постанови № 524 з 01 січня 2012 року медичним і фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів (установ) виплачується допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки. При цьому, суд першої інстанції вказав, що відсутність матеріального забезпечення не може бути підставою для порушення діючого законодавства, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2011 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду лікаря-педіатра дільничного амбулаторії № 5 по переводу з КЗ «Павлоградська міська лікарня №4».

02 жовтня 2018 року комунальний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради реорганізовано шляхом перетворення в комунальний некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради.

Встановлено, що згідно витягу з наказу від 16 липня 2020 року № 99-л, ОСОБА_1 було надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарних дні з 03 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року., додаткову відпустку за особливий характер праці тривалістю 7 календарних днів з 28 серпня 2020 року по 03 вересня 2020 року та додаткову відпустку за безперервний стаж роботи тривалістю 3 календарних дні з 04 вересня 2020 року по 06 версеня 2020 року.

10 липня 2020 року позивачка звернулася до директора КПН «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» ПМР, з письмовою заявою про надання допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки в розмірі посадового окладу.

Однак, позивачці було відмовлено у наданні допомоги на оздоровлення, посилаючись на пункт 5.5.1 Колективного договору та відсутність залишку коштів на виплату матеріальної допомоги.

Так, відповідно до п. 5.5.1 Колективного договору комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради від 26 листопада 2020 року, медичним працівникам-лікарям та середньому медичному персоналу підприємства під час надання основної щорічної відпустки за рішенням керівника підприємства може виплачуватись матеріальна допомога на оздоровлення у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, у межах фонду заробітної плати.

Відповідно до ч. 4,7 ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Відповідно до п.п. 5.2.2, 5.3.5 Статуту, комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради має право отримувати кошти з місцевого бюджету, так із інших джерел, таких як кошти за господарськими договорами, укладеними з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

Згідно роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України для органів місцевого самоврядування встановлено, що фінансування закладів охорони здоров`я, які діють в організаційній формі комунальних некомерційних підприємств здійснюється в порядку передбаченому Бюджетним кодексом України та ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні. При цьому слід зважити, що комунальне некомерційне підприємство не має статус бюджетної установи, а тому може бути включено до мережі виключно як одержувач бюджетних коштів. Заклади охорони здоров`я, які підписали договір з Національною службою здоров`я України є автономними, тобто самостійними щодо питання розпорядження коштами, які вони отримують за надання послуг з медичного обслуговування населення.

Встановлено, що оплата праці працівникам комунального некомерційного підприємства визначається керівником та регламентується колективним договором. Тобто, використання коштів не регулюється бюджетним законодавством.

Заклади охорони здоров`я у формі комунальних некомерційних підприємств, мають виключне дискреційне повноваження щодо формування політики оплати праці в межах цього підприємства. А тому, нарахування та виплата заробітної плати повинна здійснюватись за рішенням керівника закладу охорони здоров`я з дотриманням встановлених з гарантій працівникам.

Так, п. 5.5.1 Колективного договору комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради від 26 листопада 2020 року, медичним працівникам-лікарям та середньому медичному персоналу підприємства під час надання основної щорічної відпустки за рішенням керівника підприємства може виплачуватись матеріальна допомога на оздоровлення у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, у межах фонду заробітної плати.

Однак, колегією суддів встановлено, що згідно фінансового плану комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради на 2020 рік в розділі заробітна плата та інші заохочення не передбачено виплату матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам підприємства через відсутність достатнього фінансування.

Виплата медпрацівникам матеріальної допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки в розмірі посадового окладу (ставки зарплати) регламентується постановою КМУ від 11.05.2011 № 524 «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери».

Відповідно до Постанови № 524 з 01 січня 2012 року медичним і фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів (установ) виплачується допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки.

Однак, організаційно-правова форма відповідача - Комунальне некомерційне підприємство, яке має суттєву відмінність від комунальних закладів (установ) за своєю організаційно-правовою формою, в тому числі і джерелами фінансування.

Комунальні заклади мають статус бюджетної установи, на відміну від комунальних підприємств.

Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення є правом, а не обов`язком керівника центру, яка здійснюється за наявності коштів та у межах економії фонду оплати праці, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушення відповідачем норм трудового законодавства.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі не встановив фактичні обставини, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2020 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради про стягнення допомоги на оздоровлення під час основної щорічної відпустки відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2021 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко