ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1235/20 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді - Квітки О.О.,

за участі секретаря - Попової В.М.,

представника позивача - адвоката Пантелея В.В.,

представника відповідача - адвоката Конопатського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Золочів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

30.11.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить суд визначити йому додатковий строк три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина - ОСОБА_4 . В травні місяці 2020 він випадково дізнався від в.о. старости Одноробівського Першого старостинського округу, що ОСОБА_3 склав заповіт на його користь. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Так як позивачу не було відомо про існування заповіту на його ім`я, то і до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини він не звертався. 20.11.2020 постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Саме тому позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом, сплативши судовий збір.

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 14.12.2020 провадження по справі відкрито в загальному позовному провадженні. Призначено підготовчий розгляд справи за участі сторін.

Ухвалою суду від 14.01.2021 витребувано із Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області належним чином засвідчені копії спадкових справ після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 22.02.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, викликано у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 28.09.2020 адвокат Пантелей В.В. заявлені вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача за ордером серії ДН №120379 від 25.11.2020 адвокат Конопатський М.М. проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що посилання позивача про те, що йому не було відомо про існування заповіту ОСОБА_3 , не відповідають дійсності, оскільки позивач через похилий вік ОСОБА_3 та його стан здоров`я привозив до нього секретаря Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області Піддубну С.М. для складання заповіту. Водночас ним не надано жодних доказів на підтвердження того, що йому не було відомо про існування вказаного заповіту. Крім того, 02.08.2017 ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 та згодом все своє майно у тому числі успадковане після чоловіка заповіла відповідачу ОСОБА_2 , і лише після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся за отриманням дублікату нібито втраченого заповіту, оригінал якого весь час знаходився у ОСОБА_4 про що знав позивач. Крім того, спірний будинок АДРЕСА_1 було куплено під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, фактично залишившись проживати у їх будинку.

Допитана у судовому засіданні 11.03.2021 у якості свідка ОСОБА_6 повідомила суду, що вона молодша сестра ОСОБА_4 .. Коли приблизно у 2002-2003 роках у ОСОБА_3 стався інсульт, сестра їй сказала, що вони уклали договір пожиттєвого утримання. ОСОБА_9 приїздили півліта у с. Басове та допомагали ОСОБА_10 вести господарство. Підписали договір. ОСОБА_3 більше дванадцяти років хворів після інсульта. Коли його поховали, сестра оформила будівлі на себе. У 2018 році ОСОБА_1 почав говорити, що хоче, щоб йому заповіли все майно, після чого зателефонував та сказав, що у нього також інсульт та він у лікарні. Потім ОСОБА_4 уклала договір із ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ). Після поховання сестри свідок дізналася, що був заповіт складений на ОСОБА_1 , який на похорони її сестри не з`явився. Про договір ОСОБА_1 знав.

Допитана у судовому засіданні 11.03.2021 у якості свідка ОСОБА_7 повідомила суду, що вона проживала у с. Басове із 1973 року по листопад 2015 року. ОСОБА_4 на той час працювала у бібліотеці, вони були сусідами. Мати свідка дружила з нею. Дружина ОСОБА_1 ОСОБА_13 - двоюрідна племінниця ОСОБА_4 .. Кожного ранку ОСОБА_1 ходив до ОСОБА_4 снідати та допомагати по господарству. Про новий заповіт свідку стало відомо зі слів сестри ОСОБА_4 . Причиною його складання стало те, що ОСОБА_1 перестав дбати про неї. Коли ОСОБА_4 померла, її в селі не було, проте зі слів односельчан їй відомо, що ОСОБА_1 на похорони не приходив.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

18 червня 1959 року укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , зареєстрований Басівською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 4, про що цього ж дня видано відповідне свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - ОСОБА_10 (а.с. 80).

13 жовтня 2005 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого все належне йому майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде йому належати на день смерті, на що за законом матиме право він заповів ОСОБА_1 , що вбачається із дублікату заповіту, посвідченого секретарем Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області Піддубною С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 116 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Басове Золочівського району Харківської області у віці 78 років помер ОСОБА_3 , про що 07 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області було складено актовий запис № 12 та 29.09.2020 повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

З довідки голови сільської ради Кузьменко Н.І. від 09.03.2017 №285 ОСОБА_3 по день смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті за вказаною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 (а.с. 84 на звороті).

З інформації виконавчого комітету Золочівської селищної ради Харківської області від 29.09.2020 №465 згідно з погосподарською книгою № 11 за 2011-2015 роки домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить померлому ОСОБА_3 (а.с. 7).

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи 153/2017, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів від 14.01.2021 державним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Борисенко К.В. 27.04.2017 до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_4 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 , прийнята державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Борисенко К.В., зареєстрована в реєстрі за № 337. Більше із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини ніхто не звертався. Так, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_16 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області заведена спадкова справа № 153/2017 та 02.08.2017 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 7,1910 га за реєстровим № 1241 на ім`я ОСОБА_4 , дружини померлого.

Більше свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалися. Від імені ОСОБА_3 Одноробівською Першою сільською радою Золочівського району Харківської області посвідчено заповіт від 13.10.2005 року, реєстровий номер 116, дублікат якого було видано 03.08.2020 за реєстровим номером 6-50. Вказані відомості підтверджуються також відповідними інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 19.01.2021 №63217314 та № 63217319.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що за законом вона матиме право в тому числі: належний їй будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка загальною площею 7,191 га, розташована на території Однолробівської Першої сільської ради, що належить їй на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 93462094 від 02.08.2017, вона заповіла ОСОБА_1 , що вбачається із заповіту, посвідченого в.о. старости Одноробівського Першого старостинського округу Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області Кузьменко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 6-46 (а.с. 42).

03 вересня 2019 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті та на що за законом вона матиме право вона заповіла ОСОБА_2 , що вбачається із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1408 (а.с. 108).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Басове Золочівського району Харківської області у віці 85 років померла ОСОБА_4 , про що 18 травня 2020 року виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 97 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 101 на звороті).

З довідки головного спеціаліста Одноробівського Першого старостинського округу Піддубної Н.В. від 16.11.2020 №527 ОСОБА_4 по день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за якою проживала сама (а.с. 106 на звороті).

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи 125/2020, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів від 14.01.2021 державним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Борисенко К.В. 29.05.2020 до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини, яка була прийнята державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Борисенко К.В. та зареєстрована в реєстрі за № 343. Більше із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини ніхто не звертався. 01.12.2020 до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 , який просив не вчинювати ніяких нотаріальних дій щодо померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з його зверненням до суду. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалися. Від імені ОСОБА_4 Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області посвідчено заповіт від 25.10.2018, реєстровий номер 6-46, згодом приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г. було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4 від 03.09.2019, реєстровий номер 1408. Вказані відомості підтверджуються також відповідними інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 19.01.2021 №63217361 та № 63217369.

20.11.2020 постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 1762/02-31, державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено ОСОБА_17 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи, підтверджуючі факт прийняття спадщини (а.с.8).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При розгляді цих справ судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Так, з матеріалів, наданих державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., вбачається, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка проживала разом із чоловіком на час його смерті, тому саме на неї нотаріусом 02.08.2017 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 не звертався, на час смерті спадкодавця разом із ним не проживав, а отже, спадщину не прийняв. Натомість ОСОБА_4 25.10.2018 заповіла все своє майно, у тоому числі успадковане після смерті чоловіка, тому ж ОСОБА_1 , однак згодом 03.09.2019 змінила свій заповіт, зазначивши спадкоємцем свого майна ОСОБА_2 .. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому не було відомо про існування заповіту ОСОБА_3 від 13.10.2005, однак свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні 11.03.2021 підтвердили факт того, що ОСОБА_1 фактично доглядав родину ОСОБА_10 , та між ними була домовленість про те, що ОСОБА_3 передасть йому своє майно за наданий догляд. ОСОБА_4 скасувала заповіт складений на користь ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він перестав здійснювати догляд за нею. Одночасно позивачем суду не надано доказів поважності пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, лише зазначено, що про заповіт він не знав, однак суд критично оцінює вказане твердження, враховуючи також те, що спадкове майно після ОСОБА_3 було у повному обсязі успадковане його дружиною, яка в свою чергу склала заповіт на користь ОСОБА_2 ..

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що позивачі не надали належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 614/807/18.

Позивачем та його представником у судовому засіданні не було доведено, що пропуск строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини викликаний поважними причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що є спадкоємець, який прийняв спадщину, а тому прийняття рішення про визначення додаткового строку для позивача було б втручанням у здійснення відповідачем її спадкових прав та оформлення спадщини.

Керуючись вказаними нормами та ст. ст. 12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.03.2021.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 );

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя О. О.Квітка