ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Херсон

справа № 2-3633/09

провадження № 22-ц/819/483/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) суддів:Пузанової Л.В., Склярської І.В., Чорної Т.Г.,
секретар Автонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 23 грудня 2020 року, в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (стягувач), ОСОБА_1 (боржник) про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача, зазначивши, що 14 серпня 2009 року Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалив у зазначеній справі заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 223 111 грн 69 коп.

25 вересня 2020 року між ним (заявником) та ПАТ «Фідобанк» як правонаступником ПАТ «Ерсте Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним між сторонами 11 вересня 2007 року кредитним договором.

Посилаючись на заміну кредитора у зобов`язанні, заявник просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», що є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», у виконавчих документах та в подальших виконавчих провадженнях з виконання заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 серпня 2009 року у справі № 2-3633/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що висновки суду щодо відсутності підстав для здійснення процесуального правонаступництва у справі за наявності належних та допустимих доказів, підтверджуючих набуття ПАТ «Фідобанк» прав кредитора ВАТ «Ерсте Банк» за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором, суперечать положенням цивільного процесуального законодавства України, що регулює спірне питання.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду мотивовано тим, що заявник не надав належних доказів на підтвердження правонаступництва ВАТ «Ерсте Банк» щодо ПАТ «Фідобанк» по кредитному договору, укладеному з ОСОБА_1 .

В процесі розгляду справи суд встановив, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.08.2009 року (справа №2-3633/09) з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/3728/18/04519 від 11.09.2007 року в сумі 223 111,69 грн та судові витрати в розмірі 1 950 грн.

Рішення суду набрало законної сили 20 липня 2010 року(а. с. 23-26).

25 вересня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» як правонаступник, в тому числі Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», уклало із Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» як з новим кредитором договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого банк відступив новому кредитору права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Наведений договір посвідчений 25.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1218.

Згідно із додатком №1 до договору, який є реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників (поручителів, заставодавців, іпотекодавців) за такими договорами, під №449 значиться кредитний договір №014/3728/18/04519 та договір іпотеки (нотаріально посвідчений), укладені 11.09.2007 року із ОСОБА_1 (а. с. 5).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду, зокрема від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 та інших.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц , від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та інших постановах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» набуло всіх прав первісного кредитора-Відкритого акціонерного товариства «Ерсте банк», правонаступником якого за змістом договору про відступлення права вимоги, чинність якого не спростована, є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» , у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржниками є ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що його звернення як правонаступника кредитора із заявою про надання статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Висновки суду щодо необхідності доведення факту правонаступництва Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» після Відкритого акціонерного товариства «Ерсте банк» є помилковими, оскільки цей факт витікає із умов договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, презумпція правомірності якого закріплена у статті 204 ЦК України та в установленому законом порядку не спростована.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених товариством вимог з наведених вище підстав.

При цьому колегія суддів враховує, що за змістом укладеної сторонами угоди вони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами новий кредитор сплачує банку грошові кошти в обумовленій ними сумі у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором відповідно до пункту 14 цього договору, тобто до його підписання сторонами, скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення (пункти 2, 4, 14 договору).

Оскільки укладений між банком, від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» договір про відступлення прав вимоги підписаний представниками сторін, скріплений відтисками печаток сторін та нотаріально посвідчений 25 вересня 2020 року, колегія суддів дійшла висновку, що товариство виконало свій обов`язок щодо сплати банку грошових коштів за відступлення прав вимоги до підписання цього договору та набуло всіх прав кредитора у спірних правовідносинах.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що так як надіслані до суду апеляційної інстанції матеріали не містять інформації з приводу залучення судами до участі в цивільній справі №2-3633/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» як процесуального правонаступника позивача, заміні сторони виконавчого провадження в порядку статті 442 ЦПК України підлягає саме Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк», а не ПАТ «Фідобанк» як про це зазначив заявник.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк» як стягувача у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання заочного рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 20 липня 2010 року, про стягнення достроково з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості з кредиту у розмірі 223 111 грн 69 коп. та судових витрат у розмірі 1 950 грн. (справа №2-3633/2009), на його правонаступника- Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 11 березня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова