Ухвала

Іменем України

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 295/11925/20

провадження № 61-10363ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» на протокольну ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ», третя особа - Первинна профспілкова організація «Вільних людей», про визнання незаконним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня

2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним вище рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Протокольною ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02 червня 2021 року витребувано від Первинної профспілкової організації «Вільних людей» (далі - ППО «Вільних людей») докази про згоду на звільнення або відмову у наданні згоди на звільнення оператора верстатів з програмним керуванням ОСОБА_1 . Зупинено провадження у справі № 295/11925/20 на час вирішення питання щодо надання згоди ППО «Вільних людей» на звільнення працівника - ОСОБА_1 , або відмову у наданні такої згоди.

У червні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» (далі - ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ») звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на протокольну ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 червня 2021 року (надійшла до суду 24 червня 2021 року), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану протокольну ухвалу суду апеляційної інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За змістом частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до частини дев`ятої статті 43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП України.

Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник.

Згода профспілкового органу на звільнення не може бути визнана такою, що має юридичне значення, якщо не додержані вимоги про участь у засіданні цього органу більше половини його членів, або згода давалась на прохання службової особи, що не наділена правом прийняття і звільнення і не мала відповідного доручення правомочної особи, чи з ініціативи самого профспілкового органу або з інших підстав, ніж зазначалось у поданні власника чи уповноваженого ним органу, а потім і в наказі про звільнення.

Оскільки у зазначених вище нормах за їх змістом йдеться про профспілковий орган підприємства, установи, організації, профспілкові органи структурних підрозділів (цехів, управлінь, відділів тощо) можуть вирішувати питання про дачу згоди на звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, якщо їм таке право делеговане профспілковим органом підприємства, установи, організації.

Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Таким чином, законодавець зобов`язує суд у разі з`ясування питання щодо згоди профспілкового органу на звільнення зупинити розгляд справи та звернутися до такого профспілкового органу.

Враховуючи викладене, правильним є висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

Доводи заявника про те, що постановлення протокольної ухвали про зупинення провадження у справі створює перешкоди для доступу до правосуддя, є помилковими, оскільки положення частин четвертої,

п`ятої статті 259 та пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України не ставлять можливість реалізації учасником справи права на касаційне оскарження певного кола ухвал апеляційного суду в залежності від їх поділу на протокольні та такі, що оформлені окремим документом, як і не містять заборони оскарження в касаційному порядку протокольних ухвал.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви,

з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені

у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства

з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ» на протокольну ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 червня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства

з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ», третя особа - Первинна профспілкова організація «Вільних людей», про визнання незаконним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на роботі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць