Справа № 946/6873/20
Провадження № 2/946/1451/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Грубіян Л.І.,
при секретарі - Івановій Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу квартири, а саме в пункті 4.1.2 цього договору було прописано, що відповідач мав знятися з реєстрації обліку осіб, які знаходяться у відчужуваній квартирі до 30.08.2018 року. Однак, відповідач цього так і не зробив, тим самим порушивши обов`язки зазначеного договору.
До теперішнього часу відповідач не знятий з реєстрації, що позбавляє позивача, як власника в повній мірі користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном.
Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
20.07.2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.
Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14.08.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1913. (а.с.4-5)
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджено довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 07.04.2021 року.(а.с. 18 ).
Згідно п. 4.1.2 договору купівлі-продажу квартири від 14.08.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1913, відповідач мав знятися з реєстрації обліку осіб, які знаходяться у відчужуваній квартирі до 30.08.2018 року, однак, відповідач цього так і не зробив, тим самим порушивши обов`язки зазначеного договору.
Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.16,316,317,319,321,358,383,405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,89,141,280-283 ЦПК України, ст.ст.3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», -
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії № НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 29.12.2009 року, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Л.І.Грубіян