Справа №375/1210/20
Провадження №2-з/375/9/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

за участю секретаря судового засідання Киричок В.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 , звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , на його користь кошти, в рахунок погашення богу за борговою розпискою в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року по зазначеній справі відкрите провадження та справу призначено для розгляду в порядку загального позовного провадження.

15 липня 2021 року через канцелярію суду позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на земельні ділянки площею 2,3417 га., з кадастровими номерами :03:019:0034 та :03:017:0021 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Синявської сільскої ради Рокитнянського району Київської області, посилаючись на те, що невжиття вказаних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч.2ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і має містити: предмет позову та достатні обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, що потрібні для забезпечення позову.

Статтею 153 ЦПК України, її частинами 1, 3, 5-7, 10, 11 передбачено, що "заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду); суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення; суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено; оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи; оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали".

Розглянувши клопотання та дослідивши докази, приєднані до нього, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів заяви про забезпечення позову та додатки до такої заяви вбачається, що 17 травня 2020 року за попередньою домовленістю та погодженням між сторонами ОСОБА_2 , отримав в позику (у борг) від ОСОБА_1 , грошові кошти у суммі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень під боргову розписку та мав до 01 серпня 2020 року повернути кошти з нарахованими відсотками за ставкою 3% місячних (36% річних). Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань.

Згідно довідок з державного земельного кадастру нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:017:0021 площею 1.8154 га складає 56312 грн., а земельної ділянки з кадастровим номером :03:019:0034 площею 0.5263 га складає 5721 грн., нормативно-грошова оцінка земельних ділянок - 62033 грн. Вказані земельні ділянки перебувають у власності відповідача.

Разом з тим, Закон № 552-IX про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення набирав чинності з 01 липня 2021 року.

З доданих до заяви скрін-шотів з веб-сайту Автоматизованого реєстру виконавчого провадження та реєстру боржників на відповідача ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі квартира, земельна ділянка, автомобілі тощо), яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з роз`яснень даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:017:0021 площею 1.8154 га нормативно-грошовою оцінкою 56312 грн., та :03:019:0034 площею 0.5263 га нормативно-грошовою оцінкою 5721 грн., суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду на розмір пред`явлених заявником позовних вимог про стягнення коштів у розмірі 205642,62 грн.

З урахуванням формулювання норми частини першої статті 154 ЦПК України за загальним правилом вимога до відповідача щодо зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Важливим є те, що ЦПК України встановлює обов`язкові випадки застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Тому Касаційний цивільний суд ВС, зазначає, що реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України (постанова від 30.05.2019 у справі № 456/2438/17).

Крім цього, підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову спричинить ОСОБА_2 збитки відсутні, а тому відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України.

Так, в ухвалі від 17 липня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 6-21250 св 13) дійшов висновку про те, що забезпечення судом позову у виді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна означає, що цей об`єкт набуває правового режиму обмеженого в цивільному обороті. Забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, фактично унеможливить відчуження даного майна, що є основним для забезпечення рішення, якщо останнім будуть задоволені позовні вимоги.

Позивачем було доведено що у відповідача є можливість користування данними земельними ділянками під час вирішення спору, тому заяву в цій частині слід визнати обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню, однак в частині заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначених земельних ділянок не конкретизовано, які саме реєстраційні дії можливі при накладенні арешту на нерухоме майно, тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, проаналізувавши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, беручи до уваги те, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договору та стягнення з цього приводу коштів в сумі 205642,62 грн., виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог представника заявників щодо забезпечення позову, зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а оскільки невжиття заходів забезпечення позову, в даному випадку, може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника за захистом яких він звернувся до суду, а тому суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст.149-153,157 ЦПК України.

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 а саме на земельні ділянки площею 2,3417 га., з кадастровим номером :03:019:0034 та :03:017:0021 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Синявської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча суддя О.І.Чорненька