13.07.2021 227/5219/18
УХВАЛА

Іменем України

13 липня 2021 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

п/відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення вартості необлікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією,

ВСТАНОВИВ :

13 липня 2021 року до початку першого судового засідання від представника позивача ОСОБА_5 , через канцелярію суду, надійшло клопотання, в якому позивач просить замінити первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з`явилась і про причини не явки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Оніпко Н.О. в судовому засіданні не заперечували проти клопотання позивача щодо заміни відповідача, але просили заявили вимогу про компенсацію відповідачу ОСОБА_2 судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача, а саме просили стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги відповідачу у розмірі 1700,00 грн.

Суд вважав за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача ОСОБА_4 , який не з`явився в судове засідання.

Вирішуючи клопотання позивача щодо заміни неналежного відповідача на належного суд виходить з такого.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Суд, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 ЦПК України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Враховуючи, що саме позивачу належить виключне право визначати коло осіб, до яких він пред`являє позовні вимоги, а також те, що клопотання про заміну відповідача пред`явлено позивачем у строки, передбачені ст.51 ЦПК України, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та замінити первісного позивача ОСОБА_2 на належного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим розгляд справи слід відкласти для повідомлення останньої про існування вказаного провадження та реалізації нею передбачених ст.ст. 43,49,193, 178-180 ЦПК України.

Вирішуючи питання про компенсацію відповідачу ОСОБА_2 судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.5 ст.51 ЦПК України, відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

ОСОБА_2 просив компенсувати йому витрати, які він поніс у зв`язку з необґрунтованими діями позивача щодо пред`явлення до нього вказаного позову у вигляді витрат на сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 454,00 грн та судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги (складання заяви про перегляд заочного рішення та участь адвоката в судовому засіданні 13.07.2021 року) відповідачу у розмірі 1700,00 грн.

При цьому відповідач та його представник зазначали, що необґрунтованість дій позивача полягає в тому, що позивач мав би знати про те, що ОСОБА_2 не є споживачем за адресою АДРЕСА_1 , ще під час складання акту про порушення ПКЕЕН від 11.04.2018 року, якби належним чином здійснював свої повноваження під час його складання, де зазначив, що ОСОБА_2 відмовився від підписання акту, в той час як останнього під час складання акту взагалі не могло бути на місці його складання, бо він знаходився на роботі, що підтверджується довідкою шахти. Крім того представник відповідача вказував, що необґрунтованість дій позивача полягає в тому, що останній без достатніх правових підстав пред`явив вказаний позов до ОСОБА_2 , а саме достовірно не встановив, на момент пред`явлення позову, чи є ОСОБА_2 належним відповідачем у цій справі.

Представник позивача заперечувала проти клопотання відповідача про компенсацію йому судових витрат та зазначила, що дії позивача є обґрунтованими, оскільки позов був пред`явлений до ОСОБА_2 , як до особи, з якою був укладений договір на користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_1 . Будь-яких даних про те, що ОСОБА_2 , станом на день складання акту про порушення ПКЕЕН від 11.04.2018 року не був користувачем електроенергії за вказаною адресою, у позивача не було. ОСОБА_2 не повідомив позивача про намір припинити користуватися електроенергією за адресою АДРЕСА_1 , внаслідок вибуття з його власності вказаного домоволодіння, тому позивач обґрунтовано пред`явив позовні вимоги до ОСОБА_2 , оскільки вважав його належним побутовим споживачем, оскільки мав дійсний договір на користування електричною енергією за вказаною адресою, укладений з останнім.

Матеріалами справи підтверджується, що позов позивач пред`явив до суду 26.11.2018 року. Зі змісту позову вбачається, що вимоги позивачем пред`явлені до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо стягнення вартості електроенергії, яка надавалася позивачем за адресою АДРЕСА_1 , внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, а саме самовільного підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку.

Також з матеріалів справи вбачається, пред`являючи вимоги до ОСОБА_2 позивач керувався вимогами діючого законодавства і правомірно вважав, що останній є належним відповідачем у справі, оскільки до позову надав копію договору на користування електричною енергією від 24.01.2008 року, який укладено саме з ОСОБА_2 (а.с.29).

Факт існування зазначеного договору ОСОБА_2 в судовому засіданні не оспорював.

Зі змісту вказаного договору(а.с.29) вбачається, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна зі сторін не викаже наміру його розірвати, внести в нього зміни або доповнення (п.29 договору).

Пунктом 31 договору (а.с.29) також передбачено, що договір може бути розірваний достроково внаслідок зміни споживачем місця проживання та повного припинення користування електричною енергією.

З наданих відповідачем ОСОБА_2 доказів вбачається, що нерухомий об`єкт за адресою АДРЕСА_1 вибув з володіння останнього 28.07.2010 року, що підтверджується копією договору дарування (а.с.89). Відповідно до вказаного документу ОСОБА_2 подарував вказаний об`єкт нерухомості своєму синові ОСОБА_4 .

Відповідно до п.6,7 Загальних положень Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 від 26 липня 1999 р. № 1357 (що діяли на момент вибуття з володіння ОСОБА_2 об`єкту нерухомості), у разі прийняття рішення про припинення користування електричною енергією побутовий споживач не пізніше ніж за сім робочих днів подає електропостачальнику письмову заяву про розірвання договору, в якій зазначає день припинення електропостачання на об`єкт побутового споживача. У зазначений у заяві день представник електропостачальника разом із побутовим споживачем проводить контрольний огляд вузла обліку та здійснює відключення електроустановок об`єкта побутового споживача від електричних мереж та вживає заходів для запобігання самовільному підключенню.

Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повинні були повідомити позивача про виникнення підстав, за яких існують умови про розірвання договору від 24.01.2008 року(а.с.29) та/або укладення нового договору про постачання електроенергії з новим власником за адресою АДРЕСА_1 .

Але вищевказаних дій ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_4 не зробили.

Представник позивача в судовому засіданні зазначав, що ОСОБА_2 не повідомляв позивача про намір розірвати договір від 24.01.2008 року. Крім того новий власник ОСОБА_4 не звертався до позивача про укладення з ним договору на постачання електроенергії за адресою АДРЕСА_1 .

Доказів, які б спростовували вищевказані пояснення представника позивача, відповідач ОСОБА_2 суду не надав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивач, звертаючись до суду в листопаді 2018 року з позовом до ОСОБА_2 обґрунтовано вважав останнього належним відповідачем у справі 227/5219/18, оскільки не міг знати про відчуження ОСОБА_2 нерухомого майна відносно якого у останнього з позивачем був укладений договір на користування електричною енергією від 24.01.2008 року(а.с.29).

Суд погоджується з тим, що про існування обставин, які свідчили про пред`явлення позову до неналежного відповідача ( ОСОБА_2 ) позивач дізнався лише після того, як отримав ухвалу суду від 19.05.2021 року(а.с.99) та ознайомився з матеріалами, доданими до заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, тобто в травні 2021 року (а.с.106,108).

Статтею 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про компенсацію йому витрат на сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги відповідачу у розмірі 1700,00 грн задоволенню не підлягає, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 діяв в межах діючого законодавства і не мав протиправної мети - ущемлення прав та інтересів відповідача ОСОБА_2 , оскільки на момент звернення до суду з позовом позивачу не були відомі обставини про які ОСОБА_2 зазначив в своїй заяві про перегляд заочного рішення в 2021 році.

В даному випадку суд вважає, що витрати, які просить компенсувати ОСОБА_2 понесені ним внаслідок того, що останній не реалізував своєчасно своїх прав, які йому були надані законодавством України і не повідомив належним чином позивача про існування обставин, які б виключали можливість позивачем пред`явлення даного позову саме до ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 43,51,260,261,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача про заміну первісного відповідача на належного відповідача - задовольнити.

В рамках цивільної справи №227/5219/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення вартості необлікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією замінити первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача в особі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

2. Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України витребувати у відділу державної реєстрації Добропільської міської ради Донецької області інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_6 .

3. Роз`яснити відповідачу ОСОБА_6 , що відповідно до ст.278 ЦПК України, протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач має право подати відзив на позовну заяву (заперечення проти позову) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснити відповідачу, що відзив подається в письмовій формі і повинен відповідати нормам ст.178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана(надана) позивачу одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відзиву, суд відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.278 ЦПК України, у разі подання відповідачем відзиву, позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом 10 днів з моменту їх отримання. Роз`яснити позивачу та відповідачу, що до відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою статті 178 ЦПК України.

3. В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про компенсацію йому витрат зі сплатою судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення та судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги відповідачу у розмірі 1700,00 грн - відмовити.

4. В судовому засіданні оголосити перерву до 22 вересня 2021 року до 13.00 години.

В судове засідання викликати сторони по справі.

Копію даної ухвали, відповідно до ст.190 ЦПК України, невідкладно надіслати сторонам до відома.

Відповідачу ОСОБА_6 разом з копією ухвали направити позовну заяву із копіями доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду як безпосереднього так і через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту вказаної ухвали.

Повний текст ухвали буде складено 19.07.2021 року.

Суддя О.В.Здоровиця