Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценка О.І.,

представника позивача Сечка С.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України з ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10 438,57 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2015 року на перехресті вулиць Стеценка та Мінської, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Чері», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 01 жовтня 2015 року та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідність відповідача не була застрахована та на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9 818,57 грн. Крім того, позивачем додатково понесено витрати за послуги аварійного комісару у розмірі 620,00 грн. Відповідачем у добровільному порядку не сплачено позивачу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з даним позовом в судовому порядку.

18 грудня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

11 березня 2019 р. у відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги були задоволені.

05.03.2021 р. до суду з заявою про скасування заочного рішення звернувся представник відповідача ОСОБА_2

11 травня 2021 р. ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва було задоволено заяву ОСОБА_2 , що представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 - про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва та скасувано заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 11 березня 2019 року за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу

Судовий розгляд було ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовниз вимог в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, наголошуючи на тому, що позивачу не було відомо, що постановою Подільського районного суду м.Києва 28 лютого 2021 р. було закрито провадження в рамках адміністративної справи №758/12362/15 у зв`язку з відсутністю в діях відповідача ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Представник відповідача в судовому засіданні заперчував щодо задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що підстав для його задоволення не має, так -як відповідач по справі не винний в скоєнні ДТП та як наслідок в спричиненні матеріальних збитків та не повинен нести в зв`язку з цим матеріальну відповідальність

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року на перехресті вулиць Стеценка та Мінської, в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Чері», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП від 01 жовтня 2015 року та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.01.2016 р. скасовано постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, якою було визнано відповідача ОСОБА_3 винним в скоєнні дорожньо - транспортної пригоди та накладено відповідне адміністративне стягнення та матеріали справи були направлені до УНП України в м.Києві для проведення додаткової перевірки .

26 квітня 2016 р. постановою Подільського районного суду м. Києва матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_3 були повторно скеровані до УНП України в м.Києві для проведення додаткової перевірки.

2 вересня 2016 р. постановою Подільського районного суду м.Києва відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні ДТП, що мало місце 01 жовтня 2015 року та провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення особи до відповідальності.

6 жовтня 2016 р. постановою Апеляційного суду м.Києва було скасовано постанову Подільського районного суду м.Києва від 2 вересня 2016 р., якою було визнано відповідача ОСОБА_3 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та матеріали адміністративної справи було скеровано до УНП у м.Києві для проведення додаткової перевірки.

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 28 лютого 2021 р. було закрито провадження в рамках адміністративної справи №758/12362/15 у зв`язку з відсутністю в діях відповідача ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП по факту ДТП, що мало місце 1 жовтня 2015 р.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

05.10.2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 01.10.2015 року за участю автомобіля марки марки «Чері», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Згідно Звіту про оцінку автомобіля № 9383 від 15.10.2015 року, складеного на замовлення МТСБУ оцінювачем ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та з врахування ПДВ становить 11 782,28 грн.

Вартість послуг аварійного комісара (експерта) ФОП ОСОБА_5 становить 620,00 грн.

07.12.2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.10.2015 року на перехресті вулиць Стеценка та Мінської, в м. Києві.

29.12.2015 року Моторним (транспортним) страховим бюро України видано наказ № 6916, відповідно до якого позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 9 818,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6916рв від 30.12.2015 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.

Позивач МТСБУ звернулося з позовом до суду 18.12.2018 р., та надало до суду тільки постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, якою визнано відповідача винним в скоєнні ДТП, що мало місце 1.10.2015 р., хоча на момент звернення до суду вказана постанова була скасована апеляційною інстанцією та втратила свою силу.

Як убачаться з матеріалів справи, що в діях відповідача ОСОБА_3 відсудній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом ДТП, що мало місце 1 жовтня 2015 р.

Таким чином у позивача відсутні правові підстави щодо заявлення вимоги про відшкодування за рахунок відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9 818,57 грн. в порядку регресу.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 липня 2021 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (м. Київ, б-р Русанівський, 8, , МФО 322313, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укрексімбанк»).

Відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя: