Ухвала

11 березня 2021 року

м. Київ

справа № 757/62602/19-ц

провадження № 61-2606ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3, Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями і бездіяльністю службових осіб,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути на свою користь з Деснянського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві шляхом списання з відповідного казначейського рахунку 270 000 грн моральної шкоди та 7 768,07 грн матеріальної шкоди, з Київської місцевої прокуратури № 3 шляхом списання з відповідного казначейського рахунку 108 000 грн моральної шкоди, з Прокуратури м. Києва шляхом списання з відповідного казначейського рахунку 162 000 грн моральної шкоди та постановити окрему ухвалу щодо дій відповідачів, що містять ознаки кримінального правопорушення або зазначити про це в резолютивній частині судового рішення.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 547 768,07 грн (270 000+7 768,07+108 000+162 000), яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(2 270 грн * 250 = 567 500 грн).

Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3, Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними діями і бездіяльністю службових осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев