ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3737/21 Справа № 210/5772/20 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року, яке ухвалене суддею Літвіненко Н.А. в м. Кривому Розі, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві, посилаючись на те, що 10 червня 2020 року чоловік позивача ОСОБА_2 під час виконання трудових обов`язків, отримав ушкодження здоров`я, несумісні з життям внаслідок падіння з висоти. Внаслідок смерті чоловіка позивачу завдано моральної шкоди, оскільки вона у віці 42 років втратила близьку людину, годувальника сім`ї, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивача, яка втратила турботу та підтримку близької людини. Після смерті чоловіка позивач перебуває у нервовому стані, адже думки про доволі ранню, передчасну смерть чоловіка не покидають її навіть тепер. Відчуття того, що її чоловіка вже не повернути до життя, постійно пригнічує позивача, що негативно позначається на її психічному та моральному стані. Внаслідок смерті чоловіка позивач відчуває негативні наслідки морального та психологічного характеру. У зв`язку з тим, що чоловік позивача помер, вона позбавилась можливості отримувати ті позитивні емоції від життя, ту турботу та допомогу в організації життя і побуту, у тому числі матеріальне забезпечення, які отримувала до смерті чоловіка, тому просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок нещасного випадку 200 000 грн. без урахування податку на доходи фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 2 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Апелянт звертає увагу суду на те, що причиною нещасного випадку є порушення, зокрема, загиблим вимог Інструкції з охорони праці працівників, натомість ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь - яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку для відшкодування моральних страждань позивачу.

На думку апелянта, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції надав більше переваги доказам позивача, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача представник позивача ОСОБА_3 , зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву представника позивача на апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є дружиною ОСОБА_2 (а.с. 9).

За життя ОСОБА_2 , працював на посаді електрозварника ручного зварювання на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

10 червня 2020 року ОСОБА_2 , перебуваючи на даху будівлі повітронагрівачів доменного цеху №2 аглодоменного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», пересувався дахом будівлі та в цій час сталося руйнування даху і ОСОБА_2 зірвався вниз з позначки +43,700 м., внаслідок чого помер (а.с. 12-30).

Відповідно до п. 5 Акт № 28 розслідування нещасного випадку від 07 вересня 2020 року причиною нещасного випадку є - основна: невиконання посадових обов`язків, порушення вимог п.п.3.3.11.4, 3.3.11.9 Посадової інструкції майстра з ремонту устаткування (металургійного) цеху ремонту металургійного устаткування №2 ремонтного виробництва центрального департаменту з утримання та ремонтів ПІ 099.1222,2.007, п.3.3.10.5 Посадової інструкції механіка цеху (механослужба) доменного цеху №2 аглодоменного департаменту (АДД) ПІ 020.3115.013, п.п.3.3.7, 3.3.11.11, 3.5.8 Посадової інструкції старшого майстра основної виробничої дільниці (газове господарство) доменного цеху №2 аглодоменого департаменту (АД) ПІ 020.1222.2.025; супутні - організаційна - невиконання вимог інструкцій з охорони праці порушення вимог п.п.3.1.2, 3.1.4, 3.5 Інструкції з охорони праці для монтажника устаткування металургійних заводів, монтажника устаткування металургійних заводів (бригадира) цеху ремонту металургійного устаткування №2 ремонтного виробництва ОП.099.46.18, п.2.2.21 робочої Інструкції монтажника устаткування металургійних заводів (бригадира) 6 розряду цеху ремонту металургійного устаткування №2 ремонтного виробництва центрального департаменту з утримання та ремонтів РІ 099.7233.015, п.п.1.23, 1.26.7, 3.6 Інструкції з охорони праці для електрозварників ручного зварювання, напівавтоматичних та автоматичних машин структурних підрозділів підприємства ОП.228.15.18, п.2.2.7 робочої інструкції електрозварника ручного зварювання 5, 6 розряду цеху ремонту металургійного устаткування №2 ремонтного виробництва центрального департаменту з утримання та ремонтів Р1 099.7212.020, п.п.1.13, 2.6 Інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП 228.01.16 (а.с. 25-26).

Згідно п. 8 Акту, особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці: - ОСОБА_4 - в.о. майстра з ремонту обладнання (металургійного) цеху ремонту металургійного устаткування №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; ОСОБА_5 - механік доменного цеху №2 АДД; ОСОБА_6 - старший майстер основної виробничої дільниці (газове господарство) доменного цеху №2 АДД; ОСОБА_7 монтажник (бригадир) цеху ремонту металургійного устаткування №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_2 - електрозварник ручного зварювання цеху ремонту металургійного устаткування №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який не дбав про особисту безпеку, порушив маршрут прямування, пересування по даху, який знаходився в незадовільному стані, переліз через огородження, встановлене на даху в районі повітронагрівача (а.с. 27-29).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 12 червня 2020 року, актовий запис НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер у віці 35 років (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із смертю чоловіка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, та з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпПУкраїни (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Як встановлено судом першої інстанції,внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, позивач втратила свого чоловіка. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тривалість.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата чоловіка завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, які виникли з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що причиною нещасного випадку є порушення, зокрема, загиблим вимог Інструкції з охорони праці працівників, натомість ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь - яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку для відшкодування моральних страждань позивачу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 8 Акту № 28 розслідування нещасного випадку від 07 вересня 2020 року, особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці: - ОСОБА_4 - в.о. майстра з ремонту обладнання (металургійного) цеху ремонту металургійного устаткування №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; ОСОБА_5 - механік доменного цеху №2 АДД; ОСОБА_6 - старший майстер основної виробничої дільниці (газове господарство) доменного цеху №2 АДД; ОСОБА_7 монтажник (бригадир) цеху ремонту металургійного устаткування №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_2 - електрозварник ручного зварювання цеху ремонту металургійного устаткування №2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який не дбав про особисту безпеку, порушив маршрут прямування, пересування по даху, який знаходився в незадовільному стані, переліз через огородження, встановленого на даху в районі повітронагрівача (а.с. 27-29).

Факт смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві відповідача встановлений Актом № 28 розслідування нещасного випадку від 07 вересня 2020 року, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

У зв`язку зі смертю чоловіка позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений причинний зв`язок між моральною шкодою, завданої позивачу та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом не враховано, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь - яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку для відшкодування моральної шкоди позивачу, колегія суддів не бере до уваги, оскільки чоловік позивача загинув під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, з якого не знімається обов`язок виконувати вимоги ч. 2 ст. 153КЗпП Українита ст. 13Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості, не заслуговують на увагу, оскільки розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано, що внаслідок смерті чоловіка позивачу завдано моральної шкоди, оскільки вона у віці 42 років втратила близьку людину, годувальника сім`ї, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвели до істотних вимушених змін у життю позивача, яка втратила турботу та підтримку близької людини. Після смерті чоловіка позивач перебуває у нервовому стані, адже думки про доволі ранню, передчасну смерть останнього не покидають її навіть тепер. Відчуття того, що її чоловіка вже не повернути до життя, постійно пригнічує позивача, що негативно позначається на її психічному та моральному стані. Позивач відчуває негативні наслідки морального та психологічного характеру. У зв`язку з тим, що чоловік позивача помер, вона позбавилась можливості отримувати ті позитивні емоції від життя, ту турботу та допомогу в організації життя і побуту, у тому числі матеріальне забезпечення.

У зв`язку зі смертю чоловіка позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні рішення врахував тяжкість моральних страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості вірно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у вигляді одноразового відшкодування у розмірі 200 000 гривень.

У зв`язку з чим колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині, з вищенаведених підстав.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції надав більше переваги доказам позивача, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог позивача, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду враховано відзив відповідача на позовну заяву та пояснення (а.с. 36-41).

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: