Справа №351/506/21
Номер провадження №2/351/387/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивував тим, що з 16.09.2017 р. між сторонами укладено шлюб, від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Снятинського районного суду від 29.01.2020 р. з позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. Зважаючи на те, що позивач офіційно не працевлаштований, протягом місяця має тимчасові заробітки де заробітна плата складає 2000 грн. просив зменшити розмір стягуваних аліментів до 1200 грн.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила суд в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити, суд прийшов да такого висновку з таких підстав.

Згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2020 р. з позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , в твердій грошовій сумі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку.

Відповідно до довідки від 02.03.2021 р. № 48, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Запаринюк Л.Я., 18.08.1994 р. на даний час ніде не працює. Підстава трудова книжка серії НОМЕР_1 . Наказ про звільнення №43-К від 27.03.2019 р.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже у вказаній статті наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1січня 2020 року 2218,00 гривень, з 1 липня 2318,00 гривень, з 1 грудня 2395,00 гривень.

Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також положенняст.182 СК України, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач працездатна особа, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Суд також відмічає, що 08.07.2017 набрав чинності Закон України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017, а 28.08.2018 - Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», якими внесено зміни до законодавства України, зокрема щодо правового статусу аліментів (ст. 179 СК України) та закріплення їх мінімального розміру (ст. 182 СК України). Вищевказаними змінами законодавець закріплює мінімальний гарантований розмір аліментів, який дитина має право отримати у будь-якому випадку незалежно від обставин, які можуть перешкоджати в реалізації такого майнового права (50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

При цьому суд звертає увагу, що суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначений законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України).

Крім того, суд вважає, що зміна розміру аліментів на утримання дитини в сторону зменшення, погіршить матеріальне становище дитини, та унеможливить забезпечення її належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на те, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла трьох років, остання проживає біля матері- відповідачки по справі, а тому ОСОБА_2 має право на утримання від чоловіка- батька дитини- позивача по справі.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд, при вирішенні питання про припинення стягнення із позивача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, враховує те, що жодного належного та допустимого доказу щодо необхідності в подальшому лікуванні та реабілітації, позивачем до суду не надано. Також, до суду не надано жодного доказу на підтвердження обмежень позивача у фізичній праці та відсутності у позивача можливості працювати, жодний із вказаних діагнозів не свідчить про зменшення ступеню працездатності позивача, крім того, інших утриманців він немає, а відповідач була змушена достроково вийти із відпустки по догляду за дитиною, щоб мати змогу забезпечувати дитину всім необхідним та належним.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180,181,182,183,192 СК України, ст.ст.5-10,12,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський