Справа № 756/3655/21
Провадження № 2-з/756/105/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

У березні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що помилково перерахувала грошові кошти зі своєї банківської картки на іншу, шляхом допущення помилки в номері банківської картки отримувача.

Таким чином, заявник просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: накладення арешту на банківську картку № НОМЕР_1 Акціонерного товариства «Універсал Банк» на суму 13 000 грн. та зобов`язання Акціонерного товариства «Універсал Банк» відкрити банківську таємницю відносно власника банківської картки № НОМЕР_1 , який є клієнтом вищевказаного банку з повідомленням його прізвища, ім`я та по-батькові, адресу реєстрації постійного місця проживання та реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку ст. 149-153 ЦПК України про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Слід зазначити, що суд не може встановити цільове призначення банківської картки на яку, як зазначає заявник було помилково відправлено кошти, а також суму коштів, яка знаходиться на вищевказаній картці, відтак, права та інтереси власника банківської картки № НОМЕР_1 можуть бути порушені, а накладення арешту як наслідок унеможливить використання банківської картки за цільовим призначенням (отримання заробітної плати, пенсії тощо).

Крім того, заявник просила зобов`язати банк відкрити банківську таємницю відносно власника банківської картки № НОМЕР_1 .

При цьому, як зазначалося вище, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку ст. 149-153 ЦПК України про забезпечення позову.

Слід зазначити, що забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тоді як, забезпечення доказів - це спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи та спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відтак, оскільки подана заява не є підставою для забезпечення позову та спосіб, у який заявник просить суд забезпечити позов, не відповідає вимогам ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Слід звернути увагу заявника, на те, що з метою отримання відповідної інформації слід звернутись до суду із заявою про забезпечення доказів у порядку ст.116,117 ЦПК України.

Ураховуючи вищевикладене, у задоволені заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 149, 151, 153, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ткач