провадження № 2-з/752/640/21
УХВАЛА

20.07.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій він просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу та заборонити органам та суб`єктам здійснювати будь-які дії, пов`язані із державною реєстрацією зміни власника зазначеної квартири. В обґрунтування заяви зазначено, що позивачем до Шевченківського районного суду м Києва подано позов до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації в сумі 190044,60 грн. за проведені та сплачені ремонтно-оздоблювальні роботи в квартирі АДРЕСА_1 , збитки в розмірі 462096,90 грн. та повернення майна із чужого володіння на суму 166351,00 грн., а всього суму в розмірі 818492,50 грн. Заявник вказує, що в 2010 році він разом із ОСОБА_2 придбав зазначену квартиру, в якій було проведено ремонт за його власні кошти. В 2012 році ОСОБА_2 було видано свідоцтво на право власності на квартиру. Заявник вказує, що частина здійснених ремонтних робіт є невід`ємною частиною квартири, а тому він претендує на повернення вартості будівельних робіт, та ці кошти є його особистою власністю. Звернувшись до ОСОБА_2 з питань повернення йому коштів та майна, остання, пропозиції заявника проігнорувала, та заявник вважає, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_2 не має наміру повертати заявнику його майно, а тому в разі невжиття заходів забезпечення позову це може утруднити чи зробити неможливим належне виконання рішення суду, в зв`язку з чим заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2021 року, справу було передано до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю.

Зазначена ухвала станом на 15.07.2021 року не набрала законної сили., та станом на день розгляду даної заяви справа до Голосіївського районного суду м. Києва не надходила.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це застосування судом заходів для створення можливості виконання у майбутньому рішення суду у випадках, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову може застосовуватись лише з вказаних підстав, ці підстави є оцінними. Необгрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж, ті, яким вдалось би запобігти.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

З матеріалів заяви вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом до відповідача про стягнення коштів та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Стороною позивача зазначається про те, що відповідач добровільно відмовляється повернути кошти та майно позивачу, а відтак наявна потреба в забезпеченні позову.

Однак, суд звертає увагу сторони позивача на те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

На думку суду, з урахуванням кола сторін, підстав та предмету позову, стороною позивача не обґрунтовано та не надано належних доказів того, що невжиття даних видів заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, а також не доведено те, що на даний час вчиняються відповідачем активні дії щодо, зокрема, відчуження квартири відповідачем з метою уникнення повернення коштів позивачу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги недоведеність підстав, якими сторона позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову в запропоновані способи, суд дійшов до висновку, що заява є необґрунтованою та недоведеною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 80, 81, 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.П. Чередніченко