Справа №642/1300/21
Провадження № 2-р/642/944/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.

з участю секретаря судового засідання Алфьорової І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14 травня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

10 червня 2021 року від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якій просить вирішити питання про витрати понесені ним при поданні позову до суду, а саме: на оплату судового збору та на правову допомогу, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» на його користь судовий збір в розмірі 908,00грн. при поданні позову до суду, судовий збір в розмірі 454,00грн. при поданні клопотання про забезпечення позову та витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 5500грн. 00 коп.

01 липня 2021 року від представника відповідача - адвоката Стародуб І.В. надійшли заперечення на заяву про відшкодування судових витрат, в яких зазначає, що провадження у справі було закрите у зв*язку з відсутністю предмета спору, тому відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України позовні вимоги позивача не були задоволені, відповідно компенсація судового збору не може бути задоволена за рахунок відповідача. Окрім того, позивачем відповідно до ч.ч.2,3 ст. 137 ЦПК України не надано доказів здійснення будь-яких витрат за актом виконаних робіт від 16.02.2021, не наданий договір про надання адвокатських послуг, не доведено факт здійснення ним витрат, пов*язаних з позовоом до ТОВ «Таліон Плюс».

В судове засідання позивач надав заяву з проханням розглянути питання щодо стягнення судових витрат за його відсутністю, заяву просив суд задовольнити.

Представник відповідача в запереченнях на заяву про відшкодування судових витрат просив суд розглядати справи за його відсутністю та відмовити в задоволенні заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 15.07.2021, не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14 травня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції № ПН746 від 01 березня 2021 року при поданні до суду позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн. та відповідно до квитанції № ПН734 від 01 березня 2021 року при поданні клопотання про забезпечення позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 454,00грн.

Відповідно до п.5 ч.1ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження за позовною заявою закрито, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір за подання позовної заяви відповідно до квитанції № ПН746 від 01 березня 2021 року в розмірі 908,00 грн. та судовий збір за подання клопотання про забезпечення позову відповідно до квитанції № ПН734 від 01 березня 2021 року в розмірі 454,00грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат за професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу наданий лише акт виконаних робіт від 16 лютого 2021 року за Договором про надання адвокатських послуг № 23/1 від 11.01.2021 та копії квитанцій № 0.0..1 від 15.01.2021 та № 0.0..1 від 29.01.2021, проте не наданий договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше).

Питання щодо розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду визначено ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, законодавством не передбачено право позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу при закритті провадження у справі.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначені положення гарантують особі право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Добросовісні дії позивачів, спрямовані на захист їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17 зробив висновок, що з системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивачів як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятоїстатті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивачів, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (ч.2ст.44 ЦПК України).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3ст.44 ЦПК України).

Вирішуючи питання про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, судом в ухвалі від 14 травня 2021 року встановлено, що ТОВ «Таліон плюс» відкликав виконавчий напис та приватний нотаріус Горай О.С. скасував вказану нотаріальну дію, про що письмово повідомив позивача та приватного виконавця.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені позивачем вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 142 ЦПК України, п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Зобов`язати ГУК Харківської області/м. Харків Холодногірського/22030101, , повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору відповідно до квитанції № ПН746 від 01 березня 2021 року в розмірі 908,00 грн. та судовий збір за подання клопотання про забезпечення позову відповідно до квитанції № ПН734 від 01 березня 2021 року в розмірі 454,00грн.

В іншій частині заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ленінський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 15 липня 2021 року.

Суддя