Ухвала

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 208/8579/18

провадження № 61-5674св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,

Ткачука О. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», про визнання незаконними дій щодо зміни норми користування природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), публічного акціонерного товариства

по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз») про визнання незаконними дій щодо зміни норми користування природного газу.

В обґрунтування позову, з урахуванням уточнених позовних вимог,

ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником квартири

АДРЕСА_1 та споживачем послуг газопостачання.

Позивачу стало відомо, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в односторонньому порядку з 01 грудня 2016 року почало нараховувати об`єми використаного природного газу відповідно до показань загальнобудинкового прибору обліку газу, що підтверджується рахунками на оплату за споживання природного газу.

У порушення Тимчасового положення «Про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, відповідач не вчинив всіх необхідних дій здійснення нарахувань відповідно до загальнобудинкового приладу обліку газу, ним не складено актів балансового розмежування зі схемою та зняття первинних показників лічильників та вводу лічильників в експлуатацію.

На її численні заяви ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не надає детального розрахунку за спожитий газ, відомості про час та підстави встановлення домового лічильника, його номер, час повірки та інші дані.

26 жовтня 2016 року мешканцями будинку

АДРЕСА_2 при огляді прибудинкової території було виявлено відсутність загальнобудинкового прибору обліку газу № 230,

про що мешканцями складено відповідний акт та наявні фотознімки.

Позивач вважала, що їй та іншим мешканцям житлового будинку, які наразі не забезпечені індивідуальними лічильниками, для визначення фактичного об`єму споживання природного газу по їх квартирах, на межі балансової належності, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» має нараховувати оплату за спожитий газ за нормами споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд:

- визнати незаконним встановлений ПАТ «Дніпропетровськгаз» режим нарахування обсягів спожитого природного газу відповідно до показань загальнобудинкового прибору обліку газу;

- зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» поновити ОСОБА_1 як побутовому споживачу режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників,

- зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити ОСОБА_1 як побутовому споживачу перерахунок нарахування оплати за природний газ відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників;

- зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» скасувати їй нарахування оплати за споживання природного газу у розмірі 3 784,76 грн за період грудень 2016 року-січень 2019 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано визначений ПАТ «Дніпропетровськгаз» режим встановлення обсягів споживання природного газу для ОСОБА_1 за показаннями будинкового вузла обліку у будинку АДРЕСА_2 , починаючи з 01 грудня 2016 року, таким, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» поновити ОСОБА_1 нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу як побутовому споживачу відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників.

Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок

ОСОБА_1 нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що норми Кодексу ГРС вимагають укладення акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності саме з власником газової мережі чи окремими її елементами, чого ПАТ «Дніпропетровськгаз» зроблено не було, що свідчить про незаконність використання загальнобудинкового лічильника, встановленого у будинку АДРЕСА_2 , та тягне за собою незаконність відповідного режиму нарахування оплати за природний газ для позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» скасувати позивачу нарахування оплати за споживання природного газу у розмірі 3 784,76 грн за період із грудня 2016 року по січень 2019 року, суд першої інстанції вважав відновленим становище позивача, яке існувало до порушення її прав, шляхом зобов`язання

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників, а тому вимога щодо скасування певної надмірно нарахованої суми оплати за надану послугу є вже врегульованою судом.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції вважав, що законодавством не передбачено неможливості використання загальнобудинкового лічильника, а також не передбачено неможливості здійснення нарахування за показниками комерційних вузлів обліку газу до моменту укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін - між оператором ГРМ та власниками (балансоутримувачами, управителями, тощо).

На думку апеляційного суду, за умови наявності у будинку

АДРЕСА_2 загальнобудинкового вузла обліку природного газу (лічильника газу), за яким ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», правоноступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», з 01 грудня 2016 року здійснюється облік природного газу відповідно до вимог Положення № 620,

відсутні правові підстави для поновлення ОСОБА_1 нарахування оплати за спожитий обсяг природного газу відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників та здійснення відповідного перерахунку.

21 березня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: застосував пункт 4 Глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРС, пункт 1, 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРС, статтю 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року

у справі № 214/5776/17, від 17 квітня 2020 року у справі № 215/2712/18-ц,

від 12 лютого 2020 року у справі № 176/1664/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції застосував статтю 367 ЦПК України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року

у справі № 346/5603/17, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі

№ 214/5776/17 зроблено висновок про те, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження із споживачем та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу порушують права позивачів, оскільки в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовується споживачами.

Схожий за змістом висновок зроблено Верховним Судом у постанові

від 17 квітня 2020 року у справі № 215/2712/18-ц, у якій, крім того, зазначено, що задоволення вимог позивачів буде відповідати державній політиці у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивачів із отримання послуг по газопостачанню; встановлення позивачам індивідуальних лічильників забезпечить оплату кожним з них саме того об`єму газу, який ним спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства, як справедливість.

Про незаконність нарахування об`ємів спожитого природного газу споживачам на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу зазначено також у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 176/1664/18.

Таким чином, оскаржувана постанова апеляційного суду суперечить правовим висновкам Верховного Суду.

Крім того, апеляційний суд прийняв нові докази без обґрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції та вийшов за межі доводів апеляційної скарги, що суперечить правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17, відповідно до яких апеляційний суд про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову у їх прийнятті, повинен мотивувати свій висновок в ухваленому рішенні.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження. Відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У серпні 2020 року матеріали справи № 208/8579/18 надійшли до Верховного Суду.

У серпні 2020 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відзив мотивовано безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, перевірив доводи сторін, надавши їм правову оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У вересні 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відзив мотивовано безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки апеляційний суд правильно визначився із характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив докази у справі та обґрунтовано вважав помилковим висновок суду першої інстанції про незаконність використання загальнобудинкового лічильника. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, врахувавши аргументи, викладені у відзивах, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі з огляду на наступне.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 212/5836/17 (провадження № 61-15223св19)

за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 до публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», третя особа на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011», про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів і указана справа прийнята до розгляду Великою Палатою Верховного Суду згідно з ухвалою від 02 лютого 2021 року (провадження

№ 14-11цс21).

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу

№ 212/5836/17 (провадження № 61-15223св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із наявності підстав для відступлення (конкретизації) правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 листопада 2018 року у справі

№ 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18), а саме: у частині висновків про те, що пропозиція газорозподільної організації щодо врегулювання відносин зі встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Зокрема, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що положеннями нормативно-правових актів України, які регулюють відносини між газорозподільними організаціями та споживачами природного газу, встановлена послідовність дій при визначенні газорозподільними організаціями обсягів спожитого природного газу, яка ставиться у залежність від наявності/відсутності забезпечення споживачів лічильниками газу (як індивідуальними, так і загальнобудинковим). Для правильного вирішення спору у аналогічних категоріях справ необхідно з`ясувати час встановлення загальнобудинкового лічильника обліку та дотримання сторонами наведених умов. У разі не встановлення у споживачів індивідуальних лічильників обліку газу дії газорозподільної організації щодо визначення обсягів спожитого природного газу до 01 січня 2021 року на підставі показників загальнобудинкового лічильника обліку газу, який встановлений із дотриманням положень законодавства, чинного на момент такого встановлення, є правомірними та не суперечать вимогам Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та судове рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження № 61-5674св20 у справі № 208/8579/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 212/5836/17 (провадження № 14-11цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 208/8579/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», про визнання незаконними дій щодо зміни норми користування природного газу, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 212/5836/17 (провадження № 14-11цс21).

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук