Справа № 462/4820/21
УХВАЛА

20 липня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н. М.,

секретар судових засідань Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Залізничний відділ держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) державний виконавець Мацьків А. О. на дії державного виконавця Залізничного відділу держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Залізничного відділу держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) державний виконавець Мацьків А. О., скасувати постанову державного виконавця Залізничного відділу держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) державний виконавець Мацьків А. О. від 15.02.2021 року та від 20.05.2021 року, зобов`язати державного виконавця Залізничного відділу держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) державний виконавець Мацьків А. О. зняти арешт з пенсійних коштів ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що 30.10.2020 року Адміністративною комісією при Залізничній РДА ЛМР була складена постанова № 196 щодо ОСОБА_1 за порушення ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф, у розмірі 510 грн. 15.02.2021 року старшим державним виконавцем Залізничного відділу ДВС Мацьківим А. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64427195. 20.05.2021 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові винесено постанову про арешт коштів боржника. Окрім цього, ОСОБА_1 вказує на те, що зазначений штраф, не оплатила, оскільки, окрім пенсії іншого доходу у неї не має. 14.06.2021 року через канцелярію установи Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові зареєструвала заяву з проханням закрити виконавче провадження ВП № 64427195 від 15.02.2021 року та розблокувати пенсійний рахунок, що є єдиним джерелом її існування. Проте, станом по сьогодні, на момент подання даної скарги, державним виконавцем так і не знято арешту з пенсійного рахунку.

Заявник (скаржник) ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду скарги, однак 20.07.2021 року подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу підтримала, просила суд задовольнити таку.

Представник заінтересованої особи (державного виконавця) у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, врахувавши доводи боржника (заявника), суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 30.10.2020 року Адміністративною комісією при Залізничній РДА ЛМР була складена постанова № 196 щодо ОСОБА_1 за порушення ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф, у розмірі 510 грн. (а.с. 6).

15.02.2021 року старшим державним виконавцем Залізничного відділу ДВС Мацьківим А. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64427195 про примусове виконання постанова № 196 від 30.10.2020 року.

20.05.2021 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові винесено постанову про арешт коштів боржника.

Окрім цього, судом встановлено, що 14.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до начальника ВДВС Залізничного району у м. Львові із заявою про розблокування пенсійних рахунків, як єдиного джерела доходу (вх. № 7216/19.2-18 від 14.06.2021 року) (а.с. 7).

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний, в тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче провадження це сукупність дій державного виконавця, спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець, відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2002 № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 року у справі № 6-535цс15. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.02.2021 року у справі № 756/1927/16-ц.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, а також, те, що у виконавчому провадженні ВП № 64427195 - 20.05.2021 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові винесено постанову про арешт коштів боржника (накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику) у тому числі карткового рахунку на який ОСОБА_1 отримує пенсійні виплати, що стверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» № JUAM8KE12EDJ1IFK.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що державним виконавцем фактично було звернуто стягнення на кошти боржника, що перебувають на банківських рахунках, процедура здійснення якого врегульована розділом VII Закону України «Про виконавче провадження» та була дотримана державним виконавцем.

Останній, звертаючи стягнення на грошові кошти боржника діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому, у постанові про накладення арешту коштів боржника від 20.05.2021 року відсутня пряма вказівка про накладення арешту саме на рахунок: НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 , а міститься посилання на всі інші відкриті рахунки із застереженням щодо ненакладення арешту та/або звернення стягнення на заборонені законом рахунки.

Будь-яких документів від банку, які підтверджували б, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з Законом України «Про виконавче провадження», як і документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом державний виконавець не отримував від банку, хоча саме останній зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, а відтак підстав для задоводення скарги в частині визнання непавомірними дій державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти у АТ КБ «ПриватБанк» на рахунку: НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 суд не вбачає.

При вирішенні вимоги щодо зобов`язання державного виконавця скасувати арешт, суд виходить з такого.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справах «Класс та інші проти Німеччини» від 06.09.1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09.06.2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17.12.2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» викладено позицію щодо недопустимості суду підміняти собою органи владних повноважень, відповідно до якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.03.2014 року у справі № 21-11а14 та від 21.05.2013 року у справі № 21-87а13.

З огляду на вищевказане, повноваження державного виконавця щодо прийняття відповідних рішень, у тому числі щодо скасування арешту за своєю правовою природою є дискреційними, суд позбавлений процесуальної можливості зобов`язувати його вчиняти певні дії, тому в цій частині скарги слід відмовити.

Контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ч. 1, 2 ст. 83 Закону).

Таким чином, скасувати постанову чи інший процесуальний документ у виконавчому провадженні має право начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень.

Крім того, постановою, на підставі якої накладено арешт на рахунок: НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», накладено арешти і на інші можливі рахунки боржника, підстави для скасування на які відсутні.

Державний виконавець, як зазначалось вище, у своїй постанові не зазначав рахунку НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», на який поступають пенсійні виплати ОСОБА_1 .

На вказаний рахунок накладено арешт, як на інші рахунки, наявні у боржника, тому відсутні підстави для скасування в цілому постанови від 20.05.2021 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, а накладення арешту на кошти боржника спрямоване на його виконання та захист прав стягувача, тому в частині скарги про скасування постанови про арешт коштів слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне скористатися правом, передбаченим ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з таких міркувань.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 07.10.2009 року № 25рп/2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Згідно з даними пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 17.20.2018 року Пенсійсим фондом України, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 981/13-01-54-03 від 07.06.2021 року інформація про доходи ОСОБА_1 - відсутня.

Наявна у матеріалах справи довідка АТ КБ «Приватбанк» № JUAM8KE12EDJ1IFK свідчить про те, що ОСОБА_1 має у АТ КБ «ПриватБанк» картку ( НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати і що на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Як вказала у своїй скарзі ОСОБА_1 , пенсія є єдиним її джерелом для існування, а пенсійні нарахування приходять на картковий рахунок, на який накладено арешт, що ставить її у складне матеріальне становище. Тому неможливість користуватися картковим рахунком, на який поступає тільки пенсія, позбавило її можливості отримувати кошти та і взагалі вона залишилась без засобів для існування.

З врахуванням того, що накладення арешту на рахунок: НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» на який ОСОБА_1 отримує пенсію, що є єдиним джерелом доходу останньої, поставило її у скрутне матеріальне становище, даних про наявність на вказаному рахунку інших доходів, крім пенсії, матеріали справи не містять, а арешт позбавляє її можливості скористатися єдиним джерелом доходів та залишає людину, без засобів до існування, суд дійшов висновку про наявність підстав для зняття арешту з карткового поточного рахунку ( НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 ) у АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на який перераховуються її пенсійні виплати, що забезпечить заявниці право на соціальний захист.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 19, 41, 46, 129-1 Конституції України, ст.ст. 4, 13, 18, 447, 449 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 18, 26, 48, 52, 56, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.258, 259, 260, 261, 450, 451, 453 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Залізничний відділ держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) державний виконавець Мацьків А. О. на дії державного виконавця Залізничного відділу держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зняти арешт з карткового поточного рахунку: НОМЕР_1 , IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на який перераховуються її пенсійні виплати.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Після набрання ухвалою суду законної сили направити її для виконання у Залізничний відділ держаної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який відповідно до ст. 453 ЦПК України не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання повинен повідомити суд та заявницю про виконання ухвали, а також акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк».

Суддя/підпис/ Н. М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: