Справа № 352/244/13-ц
Провадження 6/352/48/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2021 ТОВ «ФК ФОРТ» звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Заява обґрунтована тим, що Тисменицьким районний судом Івано-Франківської області 21.03.2014 було ухвалено рішення по справі №352/244/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

04.08.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20.08.2020 між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимог №№GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

29.12.2020 між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

Враховуючи викладене просив замінити стягувача по даній справі його правонаступником ТОВ «ФК ФОРТ», видати дублікат виконавчого листа у зв`язку із втратою ПАТ КБ «Надра» можливості реалізації своїх прав щодо стягнення заборгованості з боржників за кредитним договором у примусовому порядку з 04.06.2015 та поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник у заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 442, ч. 3 ст. 433 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи заявника, зазначені ним у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2014 було вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» 115 893, 67 грн заборгованості за кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» 115 893, 67 грн заборгованості за кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК та з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 386, 31 грн судових витрат з кожного.

04.08.2020 між та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

20.08.2020 між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимог №№GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

26.08.2020 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

29.12.2020 між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

В ході судового розгляду справи судом було встановлено, що 29.12.2020 ТОВ «ФК ФОРТ» набуло право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК.

Отже, ТОВ «ФК ФОРТ» є правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА».

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

В оцінці вимог заяви ТОВ «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі, суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Частиною п`ятою статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавче провадження з виконання рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2014 у справі №352/244/13-ц не відкрито, товариство обґрунтовано звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Також, суд застосовує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як наголошує Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 справа № 0417/7776/2012 провадження № 61-5419св21, сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Якщо у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд вказав, що якщо первісний стягувач здійснив відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи, а тому втратив матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні такого виконавчого листа та не зобов`язаний вчиняти такі дії фактично для та на користь нового стягувача, який набув прав вимоги, то сама лише відсутність виконавчого листа не є та не могла бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», Європейський суд з прав людини проголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що з 29.12.2020 ТОВ «ФК ФОРТ» набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором від 13.08.2007 №487/МК заборгованість за яким стягнута з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2014, суд доходить висновку, що заява ТОВ «ФК ФОРТ» в частині заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання суд зазначає наступне.

Згідно з п.п.17.4 п.17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Обґрунтовуючи причини відсутності виконавчого документа заявник посилається на те, що під час укладення договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК ФОРТ» виконавчі листи не передавались, згідно з Акту первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» вони були втрачені.

З матеріалів цивільної справи №352/244/13-ц вбачається, що по справі не видавались виконавчі листи, відсутні звернення позивача про їх видачу, відсутні відомості про отримання виконавчого листа.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки не видавався його оригінал, а тому у задоволенні заяви заявника в цій частині необхідно відмовити. З огляду на вищевикладене, вимогу щодо поновлення пропущеного строку суд вважає передчасною. Крім того, підставою пропущення строку звернення виконавчого листа до виконання заявником вказано втрату виконавчого документу, однак дана обставина не відповідає дійсності, а відтак не є підставою для поновлення такого строку.

Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 514, 515 ЦК України, ст. ст.18, 55, 258-260, 442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», , у справі №352/244/13-ц.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 19.07.2021, як дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В.Гриньків