Справа № 754/1508/21
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2021 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 21 431,06 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15 квітня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач здійснила повний розрахунок з позивачем. На підтвердження цієї обставини до клопотання надано виписку та довідку від 12 квітня 2021 року.

06 липня 2021 року до суду надійшла заява від представника позивача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - Чепіги Дмитра Олексійовича про залишення позову без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, позивач звернувся до суду з позовом у січні 2021 року, провадження у справі відкрито 04 лютого 2021 року, а відповідач сплатила заборгованість у квітні 2021 року, тобто предмет спору на момент відкриття провадження у справі існував, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору слід відмовити.

Водночас сторона позивача скористалася процесуальною можливостю припинити подальший розгляд справи, подавши заяву про залишення позову без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з матеріалами справи заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті, а тому, суд приходить до висновку про можливість залишення вищевказаного позову без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257, 260, 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ясинецького Олега Анатолійовича про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору відмовити.

Заяву представника Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - Чепіги Дмитра Олексійовича про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2021 року.

Суддя О.І. Гринчак