УХВАЛА

15 липня 2021 року

м. Київ

справа №361/5198/15-ц

провадження № 61-10823ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року в цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року представник ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку надіслала на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту шостого частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, клопотання особи, що подає касаційну скаргу.

ОСОБА_2 в резолютивній частині касаційної скарги просить скасувати оскаржувані судові рішення та зупинити їх виконання у справі за позовом ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом розірвання кредитного договору, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання договору поруки укладеного на забезпечення кредитного договору припиненим.

Верховний Суд наголошує, що відповідно до частини другої статті 400 ЦПК України суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом розірвання кредитного договору, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання договору поруки укладеного на забезпечення кредитного договору припиненим залишено без розгляду.

З мотивувальної частини рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року вбачається, що суд першої інстанції розглянув, а суд апеляційної інстанції переглядав рішення суду в апеляційному порядку в межах вирішення лише позовних вимог ПАТ «Універсал банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки суд касаційної інстанції зобов`язаний брати до уваги всі доводи та клопотання, зазначені в касаційній скарзі, проте, не уповноважений цивільним процесуальним законом переглядати судові рішення в частині позовних вимог, які не були розглянуті судом першої інстанції шляхом ухвалення рішення суду за результатами розгляду позовних вимог, то скаржнику з врахуванням вимог цієї ухвали необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, клопотання в якій слід сформувати відповідно до чітко визначеного обсягу повноважень суду касаційної інстанції для перегляду в касаційному порядку судових рішень.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу(и) касаційного оскарження.

Скаржник, посилаючись на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, не зазначає чітко правову(і) норму(и), які в контексті пункту першого частини другої статті 389 ЦПК України застосував суд апеляційної інстанції без врахування правового висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах, а відповідно до пункту третього частини другої статті 389 ЦПК України правовий висновок Верховного Суду щодо застосування такої норми права відсутній.

Також касаційна скарга містить посилання як на підставу касаційного оскарження на пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України оскільки судові рішення оскаржуються з підстав, визначених пунктом першим частини третьої статті 411 ЦПК України. Проте, скаржник чітко не зазначає перелік доказів, які мають значення для правильного вирішення справи та які не були досліджені належним чином судами попередніх інстанцій.

Таким чином, скаржником не виконано в повній мірі вимоги закону щодо належного зазначення та обґрунтування підстав касаційного оскарження.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги, а тому скарга на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш