Єдиний унікальний номер 253/320/13-ц
Номер провадження № 2-в/243/66/2021
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 253/320/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №253/320/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Горлівки від 26 квітня 2013 року (справа № 253/320/13-ц ), позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто судовий збір на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 229 грн. 40 коп.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В 2014 році в м. Горлівка Донецької області розпочались активні бойові дії та з метою уникнення бойових дій ОСОБА_1 вимушено покинула м. Горлівка Донецької області.

Під час переїзду, оригінал виконавчого листа по справі № 253/320/13-ц було загублено.

До загублення виконавчий лист до виконання не пред`являвся, на виконанні не знаходився, що підтверджується листом Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)-Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Горлівка Донецької області № 53/24-23-21 від 27.05.2021 року.

Станом на 14.06.2021 року строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплинув.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року матеріали справи про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 253/320/13-ц за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, виділено в окреме провадження.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 26 квітня 2013 р. по цивільній справі №253/320/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги задоволено частково.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд заяви по суті у відсутність учасників цивільного процесу.

Суд, дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ», справи підсудні Центрально-Міському районному суду м. Горлівка Донецької області підсудні Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що судові справи Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області не передавалися Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, тобто цивільна справа № 253/320/13-ц , в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області відсутня.

Згідно ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні ст.6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.99, «Бакай та інші проти України» від 9.11.2004).

Відповідно ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.ч.1,2ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Для відновлення втраченого провадження у справі № 253/320/13-ц судом використанні відомості, що наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень України.

На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового відновлення втраченого судового провадження, а саме в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 26 квітня 2013 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 488-495 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження Центрально-Міського районного суду м. Горлівка по справі № 253/320/13-ц .

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 26 квітня 2013 року по справі № 253/320/13-ц , а саме:

«Справа № 253/320/13- ц

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2013 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області в складі: головуючої - судді Марченко Н.Ю. при секретарі Бортко Ю.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за 1 рік, що передує поданню позовної заяви до суду, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 1 жовтня 2008 року. Мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Центрально-Міського суду м. Горлівки від 18 березня 2011 року шлюб між ними розірваний. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач під час розірвання шлюбу зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надала суду копію свідоцтва про народження дитини, копію рішенні про розірвання шлюбу, довідку про склад сім`ї тощо.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, а також зазначила, що після розірвання шлюбу вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням сплачувати аліменти, тому відповідач повинен також сплати аліменти за 1 рік, що передує пред`явленню позову.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але був проти стягнення з нього аліментів за минулий час.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються за рішення суду у частці від доходу її батька /матері/.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідач за станом здоров`я є працездатним, аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних батьків, дружини не сплачує, відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів, у зв`язку з чим суд, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, приходить до висновку про те, що відповідач в змозі виплачувати ? частину свого доходу з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

За таких обставин, з відповідача належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 17 січня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття.

В той же час суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за 1 рік, що передує зверненню до суду з позовною заявою, оскільки відповідно до частини 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Таким чином, законом передбачена сукупність юридичних фактів для стягнення аліментів за минулий час, наявність яких підлягає доказуванню позивачем у судовому засіданні.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість одержати аліменти у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Частиною 3 статті 10 та частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вказані положення закону роз`яснювалися у судовому засіданні позивачу.

Посилання позивача на те, що після розірвання шлюбу при зустрічі вона неодноразово просила відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини, не можуть свідчити про вжиття позивачем активних заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Оскільки позивач у судовому засіданні не довела, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів на минулий час слід відмовити.

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 367 ч. 1 п. 1, 88 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 229 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Центрально-Міський районний суд м. Горлівки шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з для проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ю. Марченко»

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, або відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко