Справа №: 398/452/21
провадження №: 2-з/398/37/21
УХВАЛА

Іменем України

"20" липня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бугайченко Т.А., з участю секретаря судового засідання Величко Т.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вивозити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі м.Олександрія Кіровоградської області без її, відповідача, згоди.

Клопотання мотивоване тим, що і вона і позивач прагнуть визначити місце проживання їх малолітнього сина в м.Олександрія Кіровоградської області, однак наразі ОСОБА_2 самовільно змінив місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , змінивши звичний уклад життя дитини, його оточення, рівень комфорту, дитина мешкає разом з батьком у м.Києві, точне місце проживання сина їй невідоме.

Пунктом 3 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа .

Статтею 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Оскільки випадків, передбачених ч. 5 ст. 153 ЦПК України, судом не встановлено, то розгляд заяви позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову проведено без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник вказує на те, що вона звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 з вимогами про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, яким є АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання рішення суду та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову заборони ОСОБА_2 вивозити малолітнього ОСОБА_3 за межі м.Олександрія Кіровоградської області.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки особи, яка подала заяву про забезпечення позову, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням:розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд доходить висновку, що заявником не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить остання, може істотно ускладнити чи унеможливити можливе виконання рішення суду про відібрання дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Обмеження або позбавлення зазначених прав батьків повинно мати дійсно вагомі підстави.

Таким чином, у випадку задоволенням заяви позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову шляхом заборони вивозу малолітнього сина за межі м.Олександрія Кіровоградської області суд фактично передчасно вирішить питання її позовних вимог по суті, оскільки остання в зустрічному позові просить визначити місцем проживання малолітнього сина саме м.Олександрія Кіровоградської області. При цьому, місцем проживання позивача за первісним позовом ОСОБА_2 є м.Київ.

Крім того, в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України, застосувати заборону виїзду за межі певного населеного пункту, як спосіб забезпечення позову.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, виходячи з пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову.

Крім того, слід зазначити, що заявником у поданій заяві не обґрунтовано, яким чином обраний нею спосіб забезпечення позову зможе у майбутньому забезпечити виконання рішення суду, яке буде ухвалене на її користь, та навпаки, невжиття такого заходу забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вивозити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі м.Олександрія Кіровоградської області без її, відповідача, згоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Бугайченко