Ухвала

16 липня 2021 року

м. Київ

справа № 750/12/20

провадження № 61-11270ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2021 року у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) Прилепського Сергія Ігоровича про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) Прилепський С. І. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2 , посилаючись на те, що у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження № 64038355 з примусового виконання виконавчого листа № 750/12/20, 2/750/373/20, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 06 серпня 2020 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 263 603,73 грн.

В обґрунтування заяви зазначав, що постановою від 05 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 750/12/20, 2/750/373/20, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 06 серпня 2020 року. Крім того, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

05 січня 2021 року та 06 січня 2021 року ним було винесено постанови про арешт коштів ОСОБА_2 .

Також постановою від 08 січня 2021 року накладено арешт на все належне боржнику ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно.

Ураховуючи наведене, вважав, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 750/12/20, 2/750/373/20, виданим Деснянським районним судом м. Чернігова 06 серпня 2020 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1 263 603,73 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2021 року, у задоволенні подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) Прилепського С. І. відмовлено.

У липні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2021 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) Прилепського С. І. задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 31 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, пункт 31 частини першої статті 353 ЦПК України не входить до переліку ухвал, які відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України після апеляційного перегляду можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови у касаційному порядку є помилковим та не може бути підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме вимогам статті 389 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2021 року у справі за поданням старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) Прилепського Сергія Ігоровича про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк