ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 2/201/304/2021
УХВАЛА

16 березня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ШилоТ.В., Ярличенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Держави Україна про встановлення факту незаконності відсутності негайного звільнення позивача та стягнення немайнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради (далі відповідач-1), Держави Україна (далі відповідач-2) про встановлення факту незаконності відсутності негайного звільнення позивача та стягнення немайнової шкоди.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 посилався на те, що 14.09.2009 року позивач був повторно незаконно примусово госпіталізований відповідачем-1 ніби для виконання постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2009 року у справі про адміністративне правопорушення № 3-1754/09. На 15-й день позбавлення свободи, тобто 29.09.2009 року, позивач подав керівнику відповідача-1 заяву про негайне звільнення, мотивовану тим, що КУпАП не передбачає позбавлення свободи більше ніж на 15 діб. Відповіді на цю заяву позивач не отримав і в подальшому дізнався, що зазначена заява від 29.09.2009 року відповідачем-1 направлена до суду, який призначив СПЕ. Звільнений позивач відповідачем-1 був лише 08.10.2009 року разом зі складанням відповідачем Акту № 36 СПЕ від 08.10.2009 року. Предметом даного позову є наслідки протиправної діяльності відповідача-1 стосовно: додаткового часу у 9 діб незаконного позбавлення свободи після 29.09.2009 року, з урахуванням особливої, додаткової його незаконності; незаконності прийняття керівником відповідача-1 рішення не реагувати на заяву від 29.09.2009 року про негайне звільнення й відсутності такого негайного звільнення; відсутності смислу такого додаткового позбавлення свободи, оскільки за ці додаткові 9 діб, так саме, як і за подальші 10 років, відповідач-1 так і не спромігся скласти висновки експертизи; продовження відповідачем-1 невизнання власної провини. Негативні наслідку для позивача таких протиправних дій та бездіяльності відповідача-1 полягали та полягають у додаткових душевних стражданнях, які позивач переживав безпосередньо 9 діб зайвого та особливо незаконного позбавлення свободи та у наступному: душевних стражданнях позивача від упертості відповідача і необхідності раз за разом спростовувати завідомо брехливі відомості та завідомо помилкові висновки відповідача, які той викладає в офіційних документах, що подаються до судів; додаткових зусиль, які позивач докладав і докладає для налагодження свого звичного життя при по-перше, тривалих пошуках долі заяви від 29.09.2009 року, по-друге, для встановлення правди стосовно вищевказаних подій. На думку позивача, порушення відповідачем-1 прав позивача, що стосовно вказаних обставин складає майже 10 років, надзвичайні зусилля позивача стосовно відновлення відповідних прав та ступень вини відповідача, яка у даних правовідносинах є найвищою. Відповідач-2, на думку позивача, не створив належних умов для унеможливлення фактів порушення прав позивача відповідачем-1 та не забезпечив контроль за законністю діяльності відповідача-1. Відповідна оцінка немайнової шкоди складається з 90000,00 грн. немайнової шкоди, помилково не стягнутої з відповідача Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ у справі № 2-а-846/11 і збільшеної відповідно до триразової інфляції до 270000,00 грн., що поглинає розмір шкоди за рішеннями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справах № 200/4709/11 і 200/7261/13, до яких слід додати шкоду 10-річної судової тяганини з вини відповідачів стосовно встановлення правди про ті події у розмірі 2400 євро, або за курсом НБУ 72000,00 грн., а всього 342000,00 грн. Позивач просив встановити факт незаконності відсутності негайного звільнення позивача відповідачем-1 29.09.2009 року та стягнути з солідарно з відповідачів на користь позивача немайнову шкоду, завдану такою відсутністю в розмірі 342000,00 грн.

16.03.2021 року представник відповідача-1 заявив клопотання про закриття провадження у вищевказаній справі в частині позовних вимог до відповідача-1. В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначив, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 206/3779/19 (провадження № 2/206/1369/19) за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про встановлення факту незаконної відсутності негайного звільнення позивача відповідачем та стягнення з відповідача на користь позивача немайнової шкоди. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без задоволення. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року вказане вище рішення було залишено без змін. Таким чином у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали цивільної справи, що розглядається, - № 201/11574/19, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська № 206/3779/19 (провадження № 2/206/1369/19) та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у цій же справі, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі що розглядається, - № 201/11574/19 в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради з наступних підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено, що у 2019 році ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про встановлення факту незаконності відсутності негайного звільнення позивача та стягнення немайнової шкоди (цивільна справа №206/3779/19 (провадження № 2/206/1369/19). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі було залишено без задоволення. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року вказане зазначене рішення було залишено без змін. Позовні вимоги у даній справі побудовано на тих же підставах, що й позови у цивільній справі, що розглядається, - № 201/11574/19, цей позов має той же предмет і є ідентичним їм у буквальному сенсі стосовно відповідача-1. Це випливає із порівняння змісту описової частини згаданих судових рішень по справі №206/3779/19 рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року із змістом позовної заяви у цивільній справі, що розглядається, - № 201/11574/19 в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

За таких умов, беручи до уваги те, що, є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, слід дійти до висновку про те, що провадження у цивільній справі, що розглядається, - № 201/11574/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Держави Україна про встановлення факту незаконності відсутності негайного звільнення позивача та стягнення немайнової шкоди в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.255, 259-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Держави Україна про встановлення факту незаконності відсутності негайного звільнення позивача та стягнення немайнової шкоди в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев