ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року

м.Суми

Справа №577/4255/17

Номер провадження 22-ц/816/420/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач виконавчий комітет Конотопської міської ради,

треті особи управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року у складі судді Гетьмана В.В., ухвалене у місті Конотоп,

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Конотопської міської ради, треті особи: управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області (далі по тексту управління ДАБІ в Сумській області), ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником 51/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а інші 49/100 належать ОСОБА_2 У 2010 році нею були побудовані житлова прибудова, позначена літ. «А2-1» і гараж, позначений літ. «Ж», що є самочинним будівництвом. При здійсненні будівництва були дотримані будівельні норми та правила, скарг та претензій не надходило, що підтверджується висновком КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро».

Посилаючись на те, що управління ДАБІ у Сумській області відмовляється приймати в експлуатацію об`єкти самочинного будівництва, просила суд визнати за нею право власності на житлову прибудову «А2-1», площею 10,6 кв.м та гараж «Ж», площею 16,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності на житлову прибудову «А2-1», площею 10,6 кв.м та гараж «Ж», площею 16,4 кв.м, які розташовані в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому вказує, що суд першої інстанції своїм рішенням порушив його права, як співвласника домоволодіння та земельної ділянки, оскільки спірні об`єкти самочинного будівництва були побудовані на земельній ділянці, що не була реально поділена між ним та позивачем та порядок користування нею також не був встановлений. Звертає увагу на те, що до звернення до суду з цим позовом, позивачем не було подано до органу архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації, будівлі у установленому законом порядку в експлуатацію не приймалися.

Вказує також і на те, що наявна в матеріалах справи заява про визнання позову, подана не ним, з такою заявою до суду він не звертався, а про розгляд справи він не був повідомлений.

У відзивах на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 та управління ДАБІ України у Сумській області просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки доводи скарги є безпідставними. Вважають, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Гребеник С.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її представника адвоката Островського В.І., представника управління ДАБІ України у Сумській області Тесленко О.В., які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2010 року здійснено поділ житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 49/100 частин спірного домоволодіння, а за ОСОБА_1 на 51/100 його частину (а.с. 6).

Рішенням Конотопської міської ради від 29 вересня 2016 року «Про затвердження площ та надання земельних ділянок громадянам згідно з виготовленою землевпорядною документацією», на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) надано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 51/100 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0438 га, що становить 0,0223 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:038:0040 (а.с. 11).

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого КП «Конотопське МБТІ» 10 лютого 2017 року, прибудова, позначена на плані під літ. «А2-1» та гараж літ. «Ж», є самочинно побудованими (а.с. 8-10).

Листом від 04 вересня 2017 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, управління ДАБІ у Сумській області повідомило, що самочинно збудований об`єкт приймається в експлуатацію у разі визнання права власності на нього за судовим рішенням, за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безумовно визнані позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Проте, з такими висновками колегія суддів не може повністю погодитися, оскільки вони зроблені внаслідок неповного з`ясування судом обставин та істотного порушення норм процесуального права, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Спір виник з приводу узаконення самочинно побудованих позивачем прибудов до домоволодіння, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Підставою для звернення до суду з цим позовом є відмова управління ДАБІ у Сумській області в прийнятті в експлуатацію об`єктів самочинного будівництва.

Відповідно до ст. ст. 214, 215 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення), під час ухвалення рішення суд вирішує в т.ч. і такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

У мотивувальній частині рішення суду повинні бути зазначені, окрім іншого, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, брав до уваги або відхиляв докази, застосовував нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Проте, в порушення вказаних норм, судом першої інстанції під час розгляду цієї справи не було з`ясовано, яким чином виконавчим комітетом Конотопської міської ради, до якого були заявлені вимоги, порушуються, не визнаються чи оспорюються права ОСОБА_1 на об`єкти самочинного будівництва. Виконавчий комітет, до того ж, не є органом, який здійснює прийняття в експлуатацію будівель та споруд, що були побудовані без відповідного дозволу.

ОСОБА_2 , якому на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка, на якій розміщені самочинно побудовані позивачем об`єкти, до участі в справі був залучений лише як третя особа, а не як відповідач.

Щодо наявної в матеріалах справи заяви, датованої 13 листопада 2017 року, в якій йдеться про те, що третя особа ОСОБА_2 нібито просив справу слухати за його відсутності, а також, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 19), то ОСОБА_2 заперечує, що ним подавалася така заява, а також те, що він взагалі був обізнаний з перебуванням цієї справи в суді.

Докази про сповіщення ОСОБА_2 про час та місце призначення судового розгляду матеріали справи не містять.

Сторонами в цивільному процесі, згідно зі ст. 48 ЦПК України, є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Відповідно, неналежний відповідач - особа, яка була притягнута позивачем та щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Як передбачено ст. 48 ЦПК України, заміна неналежного відповідача судом можлива лише як результат вирішення клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Суд не наділеним самостійним правом, без відповідного клопотання позивача, здійснювати заміну первісного відповідача або залучати в якості співвідповідача іншу особу.

Не має повноважень на заміну відповідача або на залучення іншого відповідача і суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, враховуючи те, що спір з виконавчим комітетом Конотопської міської ради відсутній, права ОСОБА_1 на спірні самочинно побудовані прибудову та гараж він не оспорює та не порушує, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно до пунктів 1 та 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, ухвалення нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача.

Відмова у задоволенні позовних вимог із зазначених підстав не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду із своїми вимогами, але вже до належного відповідача.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 960 грн 00 коп за апеляційне оскарження рішення суду (1600 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017) х 0,4 х 150%).

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року. Прийняти постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, треті особи: управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 960 гривень 00 копійок судового збору за перегляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

С.С. Ткачук