Провадження № 2/643/4353/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення

аліментів, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить суд:

- шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції під актовим записом № 1790, розірвати;

- визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення нею повноліття.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 04 грудня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від сумісного проживання мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з постійними сварками, взаємними образами, відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2020 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна, що є їх спільною власністю відсутній. Вважає, що надання строку для примирення, а також збереження шлюбу, протирічитиме засадам суспільства. Крім того зазначила, що відповідач не заперечує проти визнання місця проживання дитини разом із нею. Також позивач повідомила, що відповідач не має проблем зі здоров`ям та інших утриманців, а тому може і зобов`язаний допомагати своїй дитини матеріально.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 643/10714/21, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 19.07.2021 року.

19.07.2021 року позивач у судове засідання не з`явився, проте до канцелярії Московського районного суду м. Харкова надала заяву, відповідно до змісту якої, остання просить суд розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує.

19.07.2021 року відповідач у судове засідання не з`явився, проте до канцелярії Московського районного суду м. Харкова надав заяву, відповідно до змісту якої, останній просить суд розглянути справу у його відсутність, повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, крім того зазначив, що шлюбні відносини з позивачем припинені з жовтня 2020 року, дитина дійсно проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України).

Розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 04 грудня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1790.

Від сумісного проживання подружжя має дитину, ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2020 року, сім`я розпалася та існує формально, примирення подружжя неможливо, а подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Сторони підтверджують, що ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Означене також підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.06.2021 року.

Позивач стверджує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а її доходів не вистачає на повноцінне забезпечення дитини усім необхідним.

До початку розгляду справи по суті відповідачем подано заяву про визнання позову від 19.07.2021 року.

Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, стосовно вимог позивача про визнання місця проживання дитини, суд зазначає наступне.

Згідно із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Із зазначеного слідує, що питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей може вирішуватися судами одночасно з вимогою про розірвання шлюбу за відсутності спору між батьками. Відтак участь органу опіки та піклування під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини є обов`язковою лише за умови наявності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні.

Враховуючи те, що у матеріалах справи міститься заява відповідача про визнання позову, в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутності, суд дійшов висновку про залишення проживання дитини із позивачкою, з огляду на заяву відповідача про визнання позову, яка свідчить про відсутність спору між сторонами.

Будь-яких доказів про наявність такого спору між сторонами матеріали справи не містять. Відповідач не подавав своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із матір`ю.

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 142, 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів задовольнити.

2. Розірвати шлюб, зареєстрований 04 грудня 2015 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1790.

3. Залишити проживати дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) в межах суми платежу за один місяць.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

7. Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Московському районі м. Харкова Харківської області (; м. Харків, вул. Юріївська, буд. 7) повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплачений на підставі квитанції № 0.0..1 від 14.06.2021.

8. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

10. Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 19.07.2021 року.

Суддя Н.В. Новіченко