Справа № 350/950/21
Номер провадження 2/350/385/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 липня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря судового засідання Маєвської С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, суд -

в с т а н о в и в :

в основу позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 16.09.1989 року по 27.01.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час проживання в шлюбі, на ім`я відповідача отримано земельну ділянку та дозвіл для будівништва індивідуального житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 , який збудований у 1995 році. На даний час сторони не можуть досягнути згоди по розподілу зазначеного вище будинку в АДРЕСА_1 у зв`язку із чим позивачка звернулась до суду та просить розподілити домоволодіння та визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння в АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка не з`явилася, однак представник позивачки адвокат Родіков І.С. подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач не з`явився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

- сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1989 року по 27.01.2004 року, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області (а.с.11) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12). Випискою з господарської книги (а.с.9) підтверджено, що за відповідачем ОСОБА_2 закріплено домоволодіння в АДРЕСА_1 який збудований в 1995 році.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Пленум Верховного Суду України в п.22 своєї постанови № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" тлумачить, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

За положеннями ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., (а.с.13), тому з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 908 грн.

На підставі ст.ст.60, 63, 69, 70, 71, 72 СК України та керуючись ст.ст.76, 89, 90, 130, 141, 258, 259, 263, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити.

За ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати в сумі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.М. Бейко