Ухвала

15 липня 2021 року

м. Київ

справа № 583/4848/20

провадження № 61-10476ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника виконавчого комітету Охтирської міської ради - адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Охтирської міської ради в особі міського голови Кузьменка Павла Петровича, виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» про скасування розпорядження про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Охтирської міської ради в особі міського голови Кузьменка Павла Петровича, виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» про скасування розпорядження про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 березня 2021 року позов задоволено, скасовано розпорядження міського голови Охтирської міської ради від 10 грудня 2020 року № 119-К «Про звільнення ОСОБА_1 », наказ виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» від 14 грудня 2020 року № 193 к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» у зв`язку з закінченням строку дії контракту та поновлено на посаді керівника-головного лікаря комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня». Стягнуто з комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15 грудня 2020 року до дня ухвалення судового рішення у розмірі 70 041,60 грн за вирахуванням обов`язкових податків та зборів. Стягнуто з виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області і комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» в прибуток держави судовий збір по 908,00 грн з кожного.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 березня 2021 року допущено негайне виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2021 року у справі № 583/4848/20 в частині поновлення на роботі та у частині присудження позивачу виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Сумського апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційні скарги Охтирської міської ради в особі міського голови, Виконавчого комітету Охтирської міської ради задоволено частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2021 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, в частині розподілу судових витрат скасовано.

Викладено абзац 5 резолютивної частини рішення у такій редакції: стягнути з комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 25 683,03 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2021 року та додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 березня 2021 року залишено без змін.

У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника виконавчого комітету Охтирської міської ради - адвоката Кузченко Т. М. на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

У касаційній скарзі представник виконавчого комітету Охтирської міської ради - адвокат Кузченко Т. М., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Предметом позову у вказаній справі є скасування розпорядження міського голови Охтирської міської ради від 10 грудня 2020 року № 119-К «Про звільнення ОСОБА_1 », наказу виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» від 14 грудня 2020 року № 193 к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного лікаря КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» у зв`язку з закінченням строку дії контракту, поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника-головного лікаря комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня», стягнення з комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 15 грудня 2020 року до дня ухвалення судового рішення.

З огляду на те, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 274 ЦПК України вказана справа належить до категорії спорів, що можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, тобто не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження та не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа є малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки представник виконавчого комітету Охтирської міської ради - адвокат Кузченко Т. М. подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника виконавчого комітету Охтирської міської ради - адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Охтирської міської ради в особі міського голови Кузьменка Павла Петровича, виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, комунального некомерційного підприємства Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» про скасування розпорядження про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян