Єдиний номер справи 490/2790/21
Провадження 22-ц812/1305/21 Головуючий по 1 інстанції Саламатін О.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2021р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2021р.

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

У квітні 2021р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явило позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за відсотками по кредитному договору № 014/08-112/70860 від 26.10.2007р. у сумі 435851,44 грн. та кредитному договору № 014/08-112/78498 від 06.05.2008р. у сумі 5710, дол. США 28 шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Одночасно з позовом подано заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначав, що виконання зобов`язань за кредитними договорами від 26.10.2007р. та від 06.05.2008р., укладених банком та ОСОБА_2 забезпечено договорами іпотеки, предметом яких є житловий будинок загальною площею 172,0 кв.м., житловою площею 122,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який належав на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Горбуровим К.Є. 26.10.2007р. за реєстровим № 2448334.

ОСОБА_2 самочинно, без отримання на це належної письмової згоди від банку, знесла предмет іпотеки, а саме будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 172,0 кв.м.) та на його місці збудувала новий, загальною площею 396,6 кв.м., який не є новоствореним об`єктом, оскільки був створений з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її складових та функціональних елементів.

В подальшому житловий будинок, загальною площею 396,6 кв.м. було відчужено новому власнику ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що кредитна заборгованість має значний розмір та з метою запобігання можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів банку при виконанні судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог, та недопущення повторного відчуження цього майна під час розгляду справи, позивач просив про задоволення заяви.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2021р. заяву про забезпечення позову задоволено. Постановлено накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали судді, просила її скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 26.10.2007р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/08-112/70860, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 500000 грн. під 12,95% до 26.10.2027р.

06.05.2008р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 014/08-112/78498, за умовами якого остання отримала 49500 дол. США на споживчі цілі під заставу нерухомості під 14,00% річних, строком до 06.05.2018р.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 26.10.2007р. і 06.05.2008р. були укладені договори іпотеки, за умовами яких в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 172,0 кв.м., житловою площею 122,7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який належав на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Горбуровим К.Є. 26.10.2007р. за реєстровим № 2448334.

Згідно довідки Комунального підприємства «ММБТІ» від 04.09.2018р. при проведені 04.07.2014р. поточної технічної інвентаризації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано знесення житлового будинку літ. А (загальгною площею 172,0 м.кв.) та самочинне незавершене будівництво житлового будинку літ.М.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_2 в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 03.07.2020р. у зв`язку із перенесенням до новостворених об`єктів нерухомого майна.

23.07.2020р. право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 396,6 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник посилався на те, що ОСОБА_2 самочинно, без отримання на це належної письмової згоди від банку знесла предмет іпотеки, а саме будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 172,0 кв.м.) та на його місці збудувала новий, загальною площею 396,6 кв.м., який не є новоствореним об`єктом, оскільки був створений з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її складових та функціональних елементів.

В подальшому житловий будинок, загальною площею 396,6 кв.м. було відчужено новому власнику ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що кредитна заборгованість має значний розмір та з метою запобігання можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів банку при виконанні судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог, та недопущення повторного відчуження цього майна під час розгляду справи, позивач просив про задоволення заяви.

Пересвідчившись в дійсності наявного між сторонами спору, який пов`язаний із заборгованістю за кредитними договорами та її погашення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, врахувавши, що позичальник розпорядилась предметом іпотеки, а подальша зміна власника утруднить виконання можливого рішення суду, в разі задоволення позову, суд дійшов до правомірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст.149,150 ЦПК для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на державний акт на право власності на земельну ділянку площею 600 м2 по АДРЕСА_1 , який було видано 13.04.2007р. на ім`я ОСОБА_1 не спростовують висновки суду, тому що предметом іпотеки є житловий будинок за цією ж адресою.

Що ж стосується рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2021р. за позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, то дане рішення банком не було отримано і відповідно останній не втратив право на його апеляційне оскарження.

Оскільки суддя постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2021р. без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту у випадках передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2021р.

Головуючий: Судді: