Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/982/2021 Справа № 641/3993/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжна І.М. розглянувши матеріали цивільної справи №641/ 3993/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» про визнання дій , бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов,язання вчинення дій , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 27 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

14 листопада 2019 року ухвалою судді позивачу продовжено строк на виконання ухвали від 27 вересня 2019 року.

07 лютого 2020 року ухвалою судді позивачу продовжено строк на виконання ухвали від 27 вересня 2019 року.

28 січня 2021 року до суду надійшла заява позивача , в якій він просить роз.яснити в ухвалі суду спосіб усунення недоліків зазначених судом , продовжити строк усунення недоліків позовної заяви .

01 лютого 2021 року ухвалою судді позивачу відмовлено у роз`яснені ухвали суду від 27 вересня 2019 року та продовжено строк на виконання ухвали.

11 березня 2021 року до суду надійшла заява позивача про доповнення ухвали суду зазначенням кроків та шляху застосування способу усунення недоліків позовної заяви в порядку ч. 2 ст. 185 ЦПК України та продовження строку на усунення недоліків .

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до частин 1, 2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 від 11 березня 2021 року та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 271 ЦПК України визначено, що суд може роз`яснити судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

З аналізу даної норми виходить, що судове рішення може бути роз`яснено судом у разі, якщо воно є незрозумілим або припускається кілька варіантів тлумачення його виконання.

Згідно пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Ухвалою суду від 29 вересня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» про визнання дій, бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов,язання вчинення дій залишено без руху.

Разом з тим, заява про роз`яснення ухвали суду містить фактично пояснення до неї, з яких вбачається також, що заявнику не зрозмілі кроки та шляхи застосування способу усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 27 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Дослідженням ухвали суду від 27 вересня 2019 року встановлено,що ухвала складена відповідно до вимог ст.175ЦПК України із посиланнями на норми цивільного процесуального закону, є доступною для сприйняття, чіткою, зрозумілою, такою, що не припускає варіантності свого тлумачення із зазначенням підстав її прийняття.

Враховуючи викладене, підстави для роз`яснення ухвали суду від 27 вересня 2019 року відсутні.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Вивчивши матеріали справи , вважаю за необхідне зазначити, що кроки та шляхи застосування способу усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 27 вересня 2019 року вказано.

Вимоги до позовної заяви чітко викладені в ст. 175 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, позивачу слід продовжити строк на виконання ухвали про залишення позову без руху від 27 вересня 2019 року терміном на десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви .

Керуючись ст. 127 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали суду від 27 вересня 2019 року - відмовити.

Продовжити позивачу ОСОБА_1 строк на виконання ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2019 року про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до начальника дільниці №20 КП «Жилкомсервіс» про визнання дій , бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов,язання вчинення дій.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

У разі якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -І. М. Колодяжна