Справа № 426/7143/20
УХВАЛА

іменем України

16 березня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Чернишової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації про тлумачення одностороннього правочину: щодо його змісту, відповідності інституту юридичного правочину та визнання його нікчемним, недійсним, незаконним, -

встановив:

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації про тлумачення одностороннього правочину: щодо його змісту, відповідності інституту юридичного правочину та визнання його нікчемним, недійсним, незаконним.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи на 22 січня 2021 року на 10.00 год.

У вказане судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.74).

Від позивача ОСОБА_1 жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі - до суду не надходило.

20.01.2021 року на електронну адресу Сватівського районного суду Луганської області з електронної адреси «ІНФОРМАЦІЯ_1» надійшла заява про перенесення слухання та заміну спрощеного провадження по справі на загальне. Вказана заява належним чином не засвідчена, крім того до заяви надано не засвідчену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру чи належно оформленої та посвідченої довіреності.

Судове засідання було відкладено на 03 лютого 2021 року на 14.30 год.

В судове засідання, призначене на 03 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.95).

Від позивача ОСОБА_1 жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі - до суду не надходило.

02.02.2021 року на електронну адресу Сватівського районного суду Луганської області з електронної адреси «ІНФОРМАЦІЯ_1» надійшли додаткові обґрунтування позову/заперечення і повторно заява про зміну спрощеного провадження по справі на загальне. Вказана заява також належним чином не засвідчена, до заяви не надано засвідчену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру чи належно оформлену та посвідчену довіреність.

03.02.2021 року на електронну адресу Сватівського районного суду Луганської області з електронної адреси «ІНФОРМАЦІЯ_1» надійшла заява про надання ухвали на заяву від 19.01.21 «про заміну спрощеного (малозначимого) провадження на загальне». Вказана заява також належним чином не засвідчена, до заяви не надано засвідчену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру чи належно оформлену та посвідчену довіреність.

03.02.2021 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про надання ухвали від 19.01.2021 про перехід зі спрощеного провадження на загальне та про розгляд справи за участі адвоката, однак до заяви не було додано ані засвідченої копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ані ордеру або належно оформленої та посвідченої довіреності, з якої би вбачалось, який саме адвокат має представляти позивача ОСОБА_1 .

Судом не було видано позивачеві заяву про перехід зі спрощеного провадження на загальне, оскільки така ухвала судом не постановлялась, в зв`язку з відсутністю такого клопотання від саме позивача ОСОБА_1 .

Також заява про перехід від спрощеного провадження на загальне, яка надійшла від ОСОБА_3 судом не розглядалась, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про повноваження ОСОБА_3 на представництво позивача ОСОБА_1 у даній справі.

Судові засідання були відкладені на 24 лютого 2021 року та на 03 березня 2021 року. У вказані дати, позивач ОСОБА_1 знову не з`явилась в судове засідання, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.132,145).

Жодних заяв, клопотань від позивача ОСОБА_1 до суду не надходило.

Водночас, в матеріли справи електронною поштою надіслані заяви ОСОБА_3 .

Стосовно вказаних заяв слід зазначити, що відповідно до змісту ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи має бути посвідчена нотаріально. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

В матеріалах справи не міститься жодної довіреності, якою б позивач ОСОБА_1 уповноважувала на ведення справи свого представника, так як і відсутні свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність або ордер.

Також, відповідно до ч. 8 ст. 62 ЦПК України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Таких документів до суду не надано.

Отже, суд не вправі розглядати заяви, які підписані ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які повноваження вказаної особи на представництво позивача ОСОБА_1 в даній цивільній справі.

Частина перша статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміст цієї норми закону свідчить про те, що вона є загальною відносно інших частин вказаної статті, де передбачені інші наслідки нез`явлення учасників справи.

Так, згідно частини п`ятої статі 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Наведена норма закону передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності позивача або його представника тільки за умови, якщо від нього надійшла відповідна заява, та подання цієї заяви не перешкоджає розгляду справи по суті за відсутності позивача чи його представника.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

За приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Таким чином, враховуючи, що позивач чотири рази підряд в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, суд вважає, що є усі підстави для застосування наслідків неявки позивача до суду, передбачених ч. 5 ст. 223 ЦПК України, тому позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України слід залишити без розгляду.

Водночас, на підставі ч. 2 ст. 257 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , що позов, який залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 223, 257-260 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Сватівської районної державної адміністрації про тлумачення одностороннього правочину: щодо його змісту, відповідності інституту юридичного правочину та визнання його нікчемним, недійсним, незаконним - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.В. Крива