Справа № 754/8647/19
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Оверченко Д.О.

представника заявника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2021р.

Скарга обґрунтована наступним.

12.06.2019р. Деснянським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2019р. і до повноліття дитини (до ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

За заявою стягувача, 04.09.2019р. Деснянським РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮУ було відкрито виконавче провадження №59807995 та розпочато його примусове виконання.

Надалі, вказане виконавче провадження було об`єднане у зведене (№62853711) з іншим виконавчим провадженням №59914542 по виконанню судового наказу Деснянського районного суду м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 у розмірі ј частин з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2019р. і до повноліття дитини (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В процесі виконання судових наказів, державним виконавцем періодично складався розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Згідно складених виконавцем розрахунків, до квітня 2020 року, аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей складали Ѕ від усіх видів доходу боржника.

Не погоджуючись з розміром призначених аліментів, боржник звернувся до Києва-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про зменшення розміру аліментів. 23.04.2020р. Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено рішення у справі 369/10944/19, за яким позов ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , 2006 року народження, та ОСОБА_8 , 2008 року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.04.2020р.

21.09.2020р. державним виконавцем було здійснено перерахунок аліментів з урахуванням рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та зменшено розмір стягуваних з боржника аліментів до 1/3 частини від усіх видів заробітку на двох дітей, починаючи з травня 2020 року, що відображено у розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

В вересні 2020р. стягував ОСОБА_3 не отримувала аліменти на дітей.

21.01.2021р. представник стягувача дізналась з автоматизованої системи виконавчих проваджень про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2021р.

Вищевказану постанову заявник вважає незаконною, а тому просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС у м. Києві від 12.01.2021р. про закінчення виконавчого провадження №59807995 та зобов`язати державного виконавця Деснянського РВ ДВС у м. Києві відновити виконавче провадження.

Відповідно копії свідоцтва про шлюб, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.9).

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу, за викладене в ній обставинами.

Представник боржника в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, зазначивши, що закриття виконавчого провадження відбулось, у зв`язку з прийняттям Києво-Святошинським районним судом Київської області рішення у справі 369/10944/19, за яким позов ОСОБА_5 , згідно якого з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , 2006 року народження, та ОСОБА_8 , 2008 року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.04.2020р.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Деснянським районним судом м. Києва 04.06.2019р. винесено судовий наказ 754/8209/19, згідно якого з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30.05.2019р. і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

28.08.2019р. представник стягувача - адвокат Осадчий П.Ю звернувся з заявою до Деснянського РВ ДВС про прийняття до примусового виконання судового наказу 754/8209/19.

04.09.2019р. державним виконавцем Ференець С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59914542

Деснянським районним судом м. Києва 11.06.2019р. винесено судовий наказ 754/8647/19, згідно якого з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.06.2019р. і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Представник стягувача - адвокат Осадчий П.Ю звернувся з заявою до Деснянського РВ ДВС про прийняття до примусового виконання судового наказу 754/8647/19.

24.09.2019р. державним виконавцем Шолох Г.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59807995.

09.10.2019р. представник боржника ОСОБА_5 - адвокат Савісько Ю.В. подав заяву з проханням об`єднати виконавчі провадження №59914542 та №59807995 в одне виконавче провадження.

12.01.2021р. державний виконавець Логвинська К.Л. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження №59807995. У вказаній постанові, державний виконавець встановила, що 23.04.2020р. Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі 369/10944/19 винесено рішення про зменшення розміру аліментів, встановлених Деснянським районним судом м. Києва по справі 754/8674/19 від 11.06.2019р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2019р. і до досягнення дитиною повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Станом на 12.01.2020 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Вказана постанови винесена державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2020р., по цивільній справі 369/10944/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, позов ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 23 квітня 2020 року.

При винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання щодо відкликання виконавчого документа, у зв`язку зі зміною розміру аліментів.

Частина 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази фактичного виконання в повному обсязі судового наказу, відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Логвинської К.Л. про закінчення виконавчого провадження 59807995 від 12 січня 2021 року за судовим наказом 754/8647/19 виданим 12 червня 2019 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_7 .

Щодо зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи вимоги ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», відновлення виконавчого провадження відбувається автоматично, у зв`язку з визнанням незаконною чи скасуванням судом постанови про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження, оскільки така дія, передбачена ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», і вчиняється державним виконавцем не пізніше наступного дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Логвинської Каріни Леонідівни про закінчення виконавчого провадження 59807995 від 12 січня 2021 року за судовим наказом 754/8647/19 виданим 12 червня 2019 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.07.2021р.

Суддя