УХВАЛА

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 278/2134/17

провадження № 61-8681св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та припинення права власності відповідача на 1/4 частку будинку та земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та припинення права власності на майно, в якому просила:

- визнати 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,21 га, що розташовані по АДРЕСА_1 та зареєстровані за ОСОБА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- поділити вказане спільне сумісне майно подружжя, а саме: визнати право власності у рівних частках на 1/4 частку вищезазначених житлового будинку та земельної ділянки;

- припинити з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України право ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку та земельної ділянки з виплатою грошової компенсації у розмірі 1/4 від суми оціночної вартості майна - 407 628 грн;

- поділити між сторонами спільне сумісне майно, набуте за час шлюбу за спільні кошти, а саме: меблі, побутову техніку, посуд, люстри, постільну білизну та інші предмети домашнього вжитку.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано 1/2 частку житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,21 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у власність по 1/4 частці житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/4 частці земельної ділянки площею 0,21 га, які розташовані по АДРЕСА_1 припинивши право спільної сумісної власності подружжя на таке майно.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/4 частку земельної ділянки площею 0,21 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , з компенсацією такої частки майна на його користь за рахунок коштів ОСОБА_1 , внесених на депозитний рахунок суду, у розмірі 407 628 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року у частині задоволення позову ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/4 частку земельної ділянки площею 0,21 га, які розташовані по АДРЕСА_1 , з компенсацією такої частки майна на його користь за рахунок коштів ОСОБА_1 , внесених на депозитний рахунок суду, у розмірі 407 628 грн скасовано, у задоволенні позову у цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 37 481,74 грн понесених судових витрат.

Повернуто ОСОБА_1 внесені нею на депозитний рахунок Житомирського районного суду Житомирської області 407 628 грн.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та припинення права власності відповідача на 1/4 частку будинку та земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року залишено без змін.

Поновлено виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року.

Короткий зміст вимог заяви

У лютому 2021 року доВерховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору, яке мотивоване тим, що за подання касаційної скарги вона сплатила судовий збір в сумі 16 000 грн. Позовна вимога майнового характеру стосувалася 1/4 частки спірного майна, вартість якого оцінюється в 407 628 грн. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13 серпня 2018 року нею було заявлено 2 позовні вимоги немайнового характеру. Таким чином розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви складав 6 051,10 грн. Тому сума судового збору, що підлягала сплаті за подання касаційної скарги складає 12 102,20 грн, у зв`язку з чим просила повернути їй надміру сплачений судовий збір у розмірі 3 897,80 грн.

Рух матеріалів справи

04 березня 2021 року на офіційну адресу електронної пошти Житомирського районного суду Житомирської області було надіслано лист про необхідність направлення на адресу Верховного Суду цивільної справи № 278/2134/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та припинення права власності відповідача на 1/4 частку будинку та земельної ділянки.

12 квітня 2021 року справа № 278/2134/17 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

У червні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року.

За подання касаційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 16 000 грн, на підтвердження чого надала квитанцію про сплату судового збору від 04 червня 2020 року № ПН2141202.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року залишено без змін.

У лютому 2021 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнової характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом у вересні 2017 року, в якому просила:

- визнати 1/2 частку житлового будинку та 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,21 га, що розташовані по АДРЕСА_1 та зареєстровані за ОСОБА_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- поділити вказане спільне сумісне майно подружжя, а саме: визнати право власності у рівних частках на 1/4 частку вищезазначених житлового будинку та земельної ділянки;

- припинити з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України право ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку та земельної ділянки з виплатою грошової компенсації у розмірі 1/4 від суми оціночної вартості майна - 407 628 грн;

- поділити між сторонами спільне сумісне майно, набуте за час шлюбу за спільні кошти, а саме: меблі, побутову техніку, посуд, люстри, постільну білизну та інші предмети домашнього вжитку.

Рішення переглядалися в касаційному порядку лише в частині позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю 1/2 частки житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,21 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , поділ майна та припинення права власності відповідача на 1/4 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/4 частину земельної ділянки.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1 600 грн.

Отже, з урахуванням законодавчо встановленого максимального розміру судового збору, за подання позовної заяви, яка містить вимоги як майнового характеру так і немайнового характеру до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір в розмірі 8 000 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої статті цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Виходячи з вимог касаційної скарги, ОСОБА_1 просила скасувати постанову апеляційного суду, якою скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому розмір судового збору з урахування усіх вимог майнового характеру за подання касаційної скарги повинен становити 16 000 грн (8 000 грн * 200 %), отже підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись статтями 141, 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення надміру сплаченого судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та припинення права власності відповідача на 1/4 частку будинку та земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2020 року.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко В. С. Висоцька А. І. Грушицький