Справа № 708/212/21
Номер провадження № 2/708/111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Попельнюха А.О.,

за участю:

секретаря судових засідань - Циріль С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Семенова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Медведівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування поданого позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була власником земельної ділянки площею 2,1358 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Медведівської сільської ради.

Спадкоємцем після її смерті була сестра померлої ОСОБА_3 , яка звернулась до нотаріуса та 18.09.2009 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Під час оформлення спадкових прав нотаріус внесла відомості про зміну власника до державного акту, зміна власника була зареєстрована в Поземельній книзі 29.09.2009.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . За життя померла склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку розміром 2,1358 га заповіла позивачці ОСОБА_1 . Проте після звернення до нотаріуса позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у позивачки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, який було втрачено. Тому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,1358 га, яка розташована в адміністративних межах Медведівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 15.03.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 15.04.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті, витребувана завірена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду за ініціативою суду з архіву Чигиринського районного суду Черкаської області витребувані матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (справа № 708/455/18, провадження № 2/708/207/18) та витребувана інформація про місце перебування ОСОБА_5 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд його задовольнити, суду додатково повідомила, що вона особисто займалась оформленням прав на земельну ділянку ще за життя ОСОБА_2 з метою подальшого її переоформлення на себе. Проте за життя останньої позивачка не змогла цього зробити. Всі рідні та члени родини ОСОБА_2 знали, що вона не претендує на неї і вказана ділянка фактично належить ОСОБА_1 та перебуває у її користуванні. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 займалась оформленням спадщини та переоформленням цієї ділянки на ОСОБА_3 , яка згодом склала на позивачку заповіт.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка хворіла, тому не мала можливості вчасно звернутися до нотаріуса. Але рішенням суду їй надано додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Вже під час розгляду цієї справи їй стало відомо, що син померлої ОСОБА_2 та племінник померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, хоча він не має права на спадкування. Також тоді стало відомо, що є син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 . ОСОБА_5 протягом тривалого часу має якесь психічне захворювання, у зв`язку з чим ще за життя батька та матері його помістили до Гельмязівського психоневрологічного диспансеру. Погіршення здоров`я у нього почалось ще з того часу, коли він повернувся додому після служби у лавах збройних сил. З кожним роком його стан погіршувався. Під час розгляду справи про надання додаткового строку на прийняття спадщини його привозили, але він був «неадекватний». З ним були представники. Але вони казали, що на земельну ділянку не претендують. Сільська рада проти позову не заперечує, оскільки їй відомо, що це земельна ділянка позивачки, вона нею користується протягом тривалого часу. Тому просила суд позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Семенов О.М. позов підтримав та просив суд його задовольнити. Додатково пояснив, що відповідно до долученої до матеріалів справи завіреної копії спадкової справи спадкоємцем частини майна ОСОБА_3 , а саме належного померлій земельної ділянки 2,1358 га, на підставі заповіту є позивач по справі ОСОБА_1 . ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом, проте за умови наявності заповіту право на спадкування він не набуває. Також обов`язку частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 міг мати її син ОСОБА_5 , який є інвалідом ІІ групи, натомість він не звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, недієздатним не являється, відповідно своє право на отримання обов`язкової частки у спадщині він втратив після спливу шестимісячного строку. Сільська рада, як представник територіальної громади, на території якої розташована спірна земельна ділянка, проти задоволення позову не заперечує, тому просив суд позов задовольнити.

Відповідач - Медведівська сільська рада участь уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечила, на адресу суду направила заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріли справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . На день смерті померлій на праві власності належала земельна ділянка площею 2,1358 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0731, площею 1,558 га, кадастровий номер :01:002:0895, площею 0,3599 га, кадастровий номер :01:001:0971, площею 0,2171 га.

Право власності набуто померлою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Костенко Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1609. Також вказаний факт підтверджено копією державного акту на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 з відміткою нотаріуса про перехід права власності у зв`язку зі спадкуванням, та листом Відділу у Чигиринському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 18.02.2021 за вих. № 29-23-0,340-26/112-21.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

На підставі ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку розміром 2,1358 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, заповіла позивачеві по справі ОСОБА_1 . Вказаний заповіт складений 27.09.2013, посвідчений секретарем Медведівської сільської ради Легоняк, зареєстровано в реєстрі за № 13. Заповідальні розпорядження щодо іншого належного на день смерті померлій ОСОБА_3 майна відсутні.

Також судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернувся племінник померлої ОСОБА_4 , який 23.03.2018 подав відповідну заяву. Крім того, ОСОБА_4 повідомив нотаріуса, що крім нього спадкоємцем по закону є син померлої ОСОБА_5 , 1965 року народження.

З наявної у матеріалах спадкової справи довідки від 29.03.2018 за вих. № 05-198 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід ІІ групи загального захворювання, дієздатний, проживає на повному державному утриманні в Гельмязівському психоневрологічному інтернаті з 15.04.2016. Вказані відомості були підтверджені і на запит суду листом від 21.05.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності (рішення Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014).

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави.

Відповідно до п. 4.2.2. Розділу І «Спадкування за заповітом» Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009, якщо нотаріусу стане відомо про спадкоємця, який має право на обов`язкову частку, та його місце проживання, він зобов`язаний повідомити про це такого спадкоємця. Нотаріус роз`яснює спадкоємцю його право на одержання частки спадкового майна (обов`язкова частка). Обов`язкова частка у спадщині - це мінімум того, що може отримати малолітній, неповнолітній чи непрацездатний спадкоємець (за винятком зменшення її за рішенням суду), і необхідна для того, щоб матеріально забезпечити осіб, яких спадкодавець утримував чи зобов`язаний був утримувати.

Вказані обов`язки нотаріусом належним чином виконані не були, син померлої ОСОБА_5 не був закликаний до спадкування та, відповідно, йому не було роз`яснено право на одержання частки спадкового майна (обов`язкова частка). Вказані висновки суду обґрунтовані тим, що під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для подання заяви пор прийняття спадщини (справа № 708/455/18, провадження № 2/708/207/18), представники ОСОБА_5 повідомили, що не звернулись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, оскільки вони навіть не знали про смерть його батьків та про належність їм земельних паїв.

З наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпосередньо стосуються майнових прав спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 - її сина ОСОБА_5 , який має право на обов`язкову частку у спадщині, також можуть стосуватися майнових прав ОСОБА_4 , який у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також суд звертає увагу, що права територіальної громади в особі Медведівської сільської ради позовні вимоги ОСОБА_1 жодним чином не стосуються, тому вказаний орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем за позовом. У свою чергу пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, про що неодноразово висловлювався Верховний Суд (Постанова від 07.10.2020 по справі № 705/3876/18, провадження № 61-697св20).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1236, 1241, 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 30, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В позові ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 );

Представник позивача - адвокат Семенов Олександр Миколайович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 223, видане Черкаською ОКДКА 05.12.2005, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_2 );

Відповідач - Медведівська сільська рада (код ЄДРПОУ: 20930, місцезнаходження: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Медведівка, вул. Б.Хмельницького, буд. 44В).

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені судом 08.07.2021, повне рішення складено 19.07.2021.

Суддя А.О. Попельнюх