Справа № 490/9110/20
н/п 2/490/2209/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., представника позивача адвоката Кобзаренка М.Ю., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про дозвіл на проживання, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить дозволити проживати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , а також дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 490/10490/19.

Ухвалою від 18.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження.

В підготовче судове засідання з`явилися представник позивача та відповідач, від представниці третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи без її участі, справу просить вирішувати з урахуванням найкращих інтересів дітей. Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

В підготовчому судовому засіданні відповідач - ОСОБА_1 підтримав своє клопотання, яке було направлено на електронну скриньку суду 09.03.2021 року, про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення відповідної ухвали, попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, які поніс та очікує понести відповідач у звязку з розглядом даної цивільної справи в розмірі 69004,25 грн.

В обґрунтування зазначив, що оскільки позивач не має постійного місця проживання в України та майна, його майновий стан може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача. У випадку відмови у позові - позивачем не буде відшкодовано судових витрат на професійну допомогу відповідачу. На підтвердження своїх вимог надав докази на підтвердження наявності декількох відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання судових рішень про стягнення з позивача, судових витрат на користь відповідача, які тривалий час не відшкодовані. Вказував на зловживання позивача своїми процесуальними правами.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що позивач зареєстрований в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , сума судових витрат відповідачем суттєво завищена та задоволення вказаного клопотання буде порушувати право позивача на доступ до правосуддя. Щодо відсутності у позивача майна на території України його представник не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про забезпечення судових витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. ст.135 ЦПК України, суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч 4. ст. 135 ЦПК України, як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Згідно п. 43 Рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Забезпечення судових витрат - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті ухвалення судом рішення не на користь позивача.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові. Разом з тим, суд враховує, що такі заходи з застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З наведеного вбачається, що ч. 4 ст. 135 ЦПК України містить перелік підстав, за умови наявності яких, суд має право за клопотанням відповідача зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_2 дійсно не має в Україні зареєстрованого місця проживання, останнім не надано суду доказів щодо наявності у нього майна на території України. Хоча представник позивача і посилався на наявність реєстрації місця проживання позивача, за адресою: АДРЕСА_2 , вказане спростовується довідкою Виконавчого комітету Коларівської сільської ради №987 01/24 від 31.08.2015, згідно з якою позивач за даною адресою не зереєстрований та не проживає.

Доказів достатнього майнового стану, який свідчив би про реальну можливість позивача в разі відмови в задоволенні позову компенсувати відповідачу понесені судові витрати, пов`язані із отриманням правової допомоги представником позивача суду не надано.

Наведені обставини, на думку суду, дозволяють стверджувати, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові, а тому існують обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення судових витрат.

Право на професійну правничу допомогу гарантованостаттею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, урішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідност. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Обираючи конкретний розмір забезпечення, суд виходить із наданого представником відповідача розрахунку та деталізації наданих ним правничих послуг у відповідності до умов укладеного між сторонами договору.

З огляду на наведене, у суду є підстави вважати, що позивач у випадку відмови у задоволенні позову не має достатньої матеріальної можливості відшкодувати відповідачу витрати на правничу допомогу , які очікує понести відповідач ОСОБА_1 . При цьому, визначаючи їх розмір, суд враховуючи критерій розумності їх розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), вважає за необхідне забезпечити такі витрати у сумі 19 000 грн., в іншій частині слід відмовити, враховуючи їх, на думку суду, явно завищений розмір та в окремих випадках необгрунтованість.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені умови для забезпечення судових витрат, встановлені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити частково заявлене клопотання та зобов`язати позивача протягом 20 (двадцяти) днів з моменту проголошення даної ухвали, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області 19 000,00 грн. в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу Степанка Є.С., у зв`язку з розглядом даної цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 81, 135, 197, 198, 200 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про дозвіл на проживання - задовольнити частково.

Зобов`язати позивача ОСОБА_2 протягом 20 (двадцяти) днів з моменту проголошення даної ухвали, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області суму в розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цивільної справи № 490/9110/20 та протягом вказаного строку надати суду документ, що підтверджує відповідне внесення коштів на депозитний рахунок суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін