Справа № 539/2518/21
Провадження № 2/539/902/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Гусак А.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
ВСТАНОВИВ:
22.06.2021 позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якій просила: стягнути з ОСОБА_1 , на її користь на утримання неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів. Допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу за один місяць.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею і перебуває на її утриманні.
Відповідач ОСОБА_1 надає їй матеріальну допомогу на утримання їх малолітнього сина, однак суми, які він перераховує не є фіксованими, сплачуються відповідачем в тому розмірі в якому він сам вважає за доцільне, і які не є достатніми для утримання дитини.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У відповіді на відзив на позовну заяву зазначила, що не згідна на отримання від відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно.
Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 .
Також зазначив, що близько 10 років, щомісячно, на рахунок позивача ним перераховувались кошти в рахунок сплати аліментів в сумі 1500 гривень по домовленості і дана сума є більшою від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Разом з тим, їх неповнолітній син ОСОБА_5 , кожні вихідні, а також усі шкільні канікули, іноді і серед тижня, знаходиться у нього вдома. Він купує йому одяг, інші потрібні речі, тобто фактично повністю утримує його, оскільки це його обов`язок як батька. Взагалі, він бажав би, щоб син ОСОБА_5 проживав разом з ним, про що не заперечує і його дружина у другому шлюбі - ОСОБА_6 .
Крім цього, він має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її мама не працює, а знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Постійної роботи у нього немає, тобто він отримує нерегулярні, мінливі заробітки, і іноді, аліменти на користь ОСОБА_3 він сплачує з коштів кредитної картки.
Він не відмовляється від допомоги своєму синові ОСОБА_5 , намагається усіма можливими способами допомагати йому матеріально, оскільки син має право на достатній рівень матеріального забезпечення, разом з тим, він має на утриманні ще і малолітню доньку, і забезпечити її усім необхідним також є його обов`язок, тому він перебуває у скрутному матеріальному становищі.
ОСОБА_3 працює, отримує постійний заробіток, перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, дітей у них немає, тобто по можливості також може забезпечувати матеріально сина.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_8 , про що складено відповідний актовий запис за №95, батьками якого ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_9 (мати).
Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого 24 січня 2020 року, ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Крім того, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, позицію позивачки, те, що відповідач є фізично здоровою особою, інвалідності не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині.
При цьому суд приймає до уваги положення ч. 2 ст. 181 СК України, відповідно до яких за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Тобто, законодавець чітко визначив, що право вибору способу стягнення аліментів належить виключно тому з батьків, з яким проживає дитина, а тому наполягання відповідача на стягненні з нього аліментів у твердій грошовій сумі не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Згідно ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 76-81, 89, 141, 263-265, 268,273, 279, 352-355, 430 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП не відомий, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 21.07.2021 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова