Справа № 464/6039/20
пр.№ 2/464/561/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6039/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Стрепко В.Л.

Обставини справи

Адвокат Стрепко В.Л. в інтересах та від імені позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , покликаючись на непроживання у житлі з липня 2005 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) учасників справи. Сторони не заперечили проти такого розгляду справи.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовної заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

При цьому суд ураховує положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якими передбачено, що саме за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ст.6).

Також відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відзив на позов відповідачем не подано та клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку із карантинними заходами не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачу належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними у справі договорами купівлі-продажу квартири, реєстраційним посвідченням, свідоцтвами про право на спадщину, договором про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

За актуальною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 липня 2021 року за № 266787951 на даний час згадана квартира перебуває у приватній власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 листопада 2020 року, посвідченого приватний нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І.Я., номер 3898.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 04 листопада 2020 року, що узгоджується із довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дністерська 17» за № 121 від 30 липня 2020 року, відповідач зареєстрований у згаданій квартирі.

Позивач/представник позивача на підставі ст.405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, покликаючись на непроживання останнього в такому з липня 2005 року.

За змістом ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 28 квітня 2020 року по справі № 761/20452/17, згідно з яким для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені законом строки у жилому приміщенні без поважних причин.

У підтвердження заявлених вимог позивачем надано акт ОСББ «Дністерська 17» від 30 липня 2020 року, згідно з яким комісія у складі голови ОСББ та сусідів квартир АДРЕСА_2 та № 116 установлено, що згідно зі слів вищевказаних сусідів відповідач не проживає у спірній квартирі з 2005 року по даний час.

Аналізуючи такий єдиний письмовий доказ, суд не вважає його достатнім та беззаперечним для висновку щодо непроживання відповідача у спірній квартирі з 2005 року, як про це стверджує позивач.

Додані до позову документи: договорі про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності від 24 липня 2019 року та договір купівлі-продажу 1/12 частки у праві власності на квартиру від 24 липня 2019 рокуне є належними доказами у справі, адже не підтверджують та не спростовують обставини, які підлягають доказуванню непроживання відповідача у спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин.

Інших доказів позивачем не надано. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України)

Наведене свідчить, що позивачем, який користується правовою допомогою адвоката, не наведено фактичних даних та переконливо не доведено, що є його процесуальним обов`язком, непроживання відповідача у спірній квартирі понад установлений законом строк без поважних причин.

При цьому слід зазначити, що втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло, правомірність застосування якого за обставинами цієї справи, а також необхідність та пропорційність такого заходу, позивачем не доведено.

Аналізуючи, передбачене ст.55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа указує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно із ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачем прав позивача, яка на даний час не є власником спірного житла. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його прав, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку.

Установивши дійсні обставини справи та проаналізувавши докази, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, у матеріалах справи відсутні. Інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Судові витрати

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати до відшкодування позивачу не підлягають (ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору залишити по понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3

Повне судове рішення складено 21 липня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко