справа № 166/286/21
провадження № 2-з/166/1/21
УХВАЛА

16 березня 2021 року смт. Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.03.2021 року звернувся із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд забезпечити позов шляхом зупинення реалізації на електронних торгах ДП «Сетам» арештованого майна - житлового будинку загальною площею 324,2 м2 з господарськими будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0149 площею 0,15 га.

Заявник у своїй заяві зазначив, що як учасник торгів має намір звернутися до суду із позовом про визнання недійсним та скасування висновку експерта про вартість житлового будинку, господарських будівель та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Крім того, заявник зазначає, що позов про визнання висновку експерта недійсним планує подати до суду до 25 березня 2021 року, але не пізніше 10 днів з моменту винесення судом ухвали про забезпечення позову. Окрім того, він зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист , або поновлення порушених прав чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Стверджує, що продаж будинку третім особам по заниженій ціні фактично позбавить його можливості повернути майно.

Згідно з ч. 1 ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відтак, суд вважає за необхідне розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши письмові докази заяви про забезпечення позову, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А у пункті 4 даної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

В даному випадку позивачем заявлено вимоги немайнового характеру (визнання недійсними та скасування висновку експерта про вартість арештованого майна), які не пов`язані з правом власності на нерухоме майно. Слід зазначити,що навіть у випадку задоволення таких вимог і набрання судовим рішенням законної сили, виконання такого рішення не пов`язане з переходом права власності на нерухоме майно.

Крім того, забезпечивши позов шляхом зупинення реалізації майна на електронних торгах, суд першої інстанції може фактично зупинити виконання рішення суду, що відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» є недопустимим.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що є боржником у виконавчому провадженні за позовом АКБ «Форум» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на його користь заборгованості за кредитним договором в сумі 686586 ,24 грн, що в еквіваленті станом на 16.07.2009 року по офіційному курсу НБУ становить 89972,12 доларів США. В подальшому стягувача АКБ «Форум» у виконавчому провадженні змінено на ТОВ « Фінансова компанія « Інвестхолдінг Веста». Приватним виконавцем Клехо А.Є. відкрито виконавче провадження № 63681611 відповідно до дублікату виконавчого листа. В межах зазначеного провадження цим виконавцем прийнято постанову від 17.12.2020 року про опис та арешт майна заявника, який є боржником , а саме: накладено арешт на вказаний предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 324,2 м2 з господарськими будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0149 площею 0,15 га.

В подальшому у виконавчому провадженні проведена незалежна оцінка зазначеного майна, що підтверджується залученим оцінювачем ОСОБА_3 ТОВ « Бюро оцінки та інвентаризації» . Заявник стверджує, що внаслідок відсутності бажаючих придбати спірне майно торги призначені на 16.02.2021 року не відбулися та майно виставлено на повторні торги за ціною 769831,20 грн , що на сьогоднішній день є еквівалентним 27792 долари США. Відтак, заявник вважає, що визначена вартість іпотечного майна не покриває його боргових зобов`язань , визначених у виконавчому документі. Він вважає, що після продажу іпотечного майна, його борг перед стягувачем складатиме ще понад 62000 доларів США. Таким чином, порушено його права, оскільки реальна вартість будинковолодіння разом із земельною ділянкою складає 3157732 грн, що більш як п`ять разів перевищує ціну за якою сьогодні реалізується арештоване майно. Заявник вважає, що не забезпечення позову позбавить його можливості повернути майно, оскільки його продадуть по заниженій ціні.

Так, зупинення продажу майна, як захід забезпечення позову, застосовується у випадках розгляду справ, пов`язаних із встановленням належності арештованого майна. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на відповідне майно і про зняття з нього арешту, таке право заінтересованої особи передбачено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У справах за позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд забезпечує позов шляхом зупинення продажу арештованого майна до з`ясування приналежності його позивачу.

Визначення вартості майна боржника та оцінка майна боржника передбачені ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.5 ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження» , виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Із змісту заяви про забезпечення позову та долучених документів вбачається, що 16.02.2021 року відбулися спірні торги арештованого майна заявника, тобто з 16.02.2021 року по 15.03.2021 року ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржувалися результати визначення вартості майна.

Проте, в провадженні Ратнівського районного суду знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Клехо А.Є.. В рамках зазначеного провадження ухвалою Ратнівського районного суду від 08.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича про зупинення реалізації майна на електронних торгах ДП « Сетам» арештованого майна заявника, що вбачається із електронної системи документообігу Ратнівського районного суду. Таким чином, заявник ще до перших торгів був обізнаний про реалізацію його майна та про проведену його оцінку з метою передачі цього майна на реалізацію.

Разом з тим, оскарження висновку експерта вартості майна не пов`язано із позбавленням права власності на це майно.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах закону порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності.

Суд у разі ухвалення рішення, яке обмежує процесуальні права учасника справи (вирішуючи питання про забезпечення), має врахувати, що таке обмеження повинно бути дійсно необхідним та ефективним для забезпечення виконання рішення в майбутньому, з одного боку, але не повинно тягнути за собою невиправданих обтяжень для осіб, процесуальні права яких обмежуються, з іншого боку.

Оцінюючи ризики можливого невиконання чи утруднення виконання рішення,співмірність вказаного заходу забезпечення позову з предметом позову,а також ймовірність порушення законних прав та інтересів заявника у справі в разі невжиття забезпечення позову,суд дійшов висновку,що заява ОСОБА_1 не містить доводів стосовно того,як саме невжиття вказаного вище заходу забезпечення позову до подачі до суду позову про зупинення реалізації на електронних торгах ДП «Сетам» арештованого майна - житлового будинку загальною площею 324,2 м2 з господарськими будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0149 площею 0,15 га. може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про визнання недійсним та скасування висновку експерта про вартість цього майна, коли як уже зазначалося торги вже відбувалися 16.02.2021 року ,а також заявником не надано достатніх доказів,які б свідчили про очевидний та об`єктивний характер порушення його прав чи інтересів у справі в разі незабезпечення позову шляхом зупинення реалізації майна,зважаючи на те, що його майно перебуває в іпотеці.

При цьому, суд враховує, що відповідно до змісту заяви про забезпечення позову борг ОСОБА_1 існує з 24.07.2009 року і його майно перебуває в іпотеці, що вбачається із змісту заяви про забезпечення позову та долученої фотокопії оголошення в ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна.

Судом також береться до уваги, що у разі задоволення заяви ОСОБА_1 можуть бути порушені права інших осіб.

Застосовані заходи забезпечення позову не повинні перевищувати обсягу пред`явлених майбутнім позивачем позовних вимог, тобто мають бути співмірними.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений ним спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також враховуючи, що позов забезпечується, зупиненням продажу арештованого майна, лише якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, оскарження вартості майна не зупиняє його реалізацію, заявник є боржником з 2009 року і майно, що реалізовується перебуває в іпотеці та електронні торги цього майна призначені на 16.02.2021 року не відбулися із-за відсутності бажаючих придбати його, заявнику судом відмовлено у визнанні незаконних дій приватного виконавця стосовно реалізації його майна, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання висновку експерта недійсним.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11, 149-153,259, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ратнівського

районного суду Фазан О.З.