Ухвала

13 липня 2021 року

м. Київ

справа № 296/11135/20

провадження №61-10350ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними дій виконавчого комітету Житомирської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконкому Житомирської міської ради, в якому просила: за рахунок виконкому Житомирської міської ради відшкодувати моральну шкоду, заподіяну незаконними діями при здійсненні своїх повноважень при складенні листів з порушенням законодавства по її клопотанню від 27 листопада 2015 року в розмірі 68 000,00 грн, прийняти виклад незаконних дій виконкому Житомирської міської ради при здійсненні своїх повноважень при складенні листів з порушенням законодавства, якими істотно порушено її конституційні права із зазначенням суті порушень та доказів, прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями при здійсненні своїх повноважень виконкомом Житомирської міської ради при складенні листів з порушенням законодавства по її клопотанню від 27 листопада 2015 року, що спричинили погіршення здоров`я та душевні страждання, оскільки під час розгляду запиту на інформацію від 14 листопада 2016 року по клопотанню від 27 листопада 2015 року вчинено численні істотні порушення законодавства, прийняти пояснення стосовно розміру моральної шкоди.

Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із запитом на інформацію, оскільки на своє клопотання від 27 листопада 2015 року відповіді про його розгляд не отримувала впродовж року. Позивач вважає, що виконком Житомирської міської ради при розгляді її запиту на інформацію стосовно клопотання порушив її конституційні права при здійсненні своїх повноважень при складанні з численними порушеннями закону листів від 24 листопада 2016 року №25/Д-621-11 25/664із, від 04 травня 2018 року №25/Д-4353 та від 30 травня 2018 року №01-17/760. Із огляду на порушення її прав під час розгляду клопотання, просила стягнути моральну шкоду в сумі 68 000,00 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

Судові рішення мотивовано тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки при розгляді інформаційного запиту ОСОБА_1 виконавчий комітет Житомирської міської ради реалізував свої контрольні функції у сфері управління, тому спір віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди дійшли помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі. На підтвердження вказаних порушень, заявник вказує, що суди незаконного змінили предмет її позовної заяви.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони виникають у приватноправових відносинах і містять наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС зазначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В свою чергу, вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду адміністративним судом за правилами частини п`ятої статті 21 КАС України.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на незаконність дій виконавчого комітету Житомирської міської ради, які пов`язані з бездіяльністю, пов`язаною з ненаданням відповіді на інформаційний запит у встановлений законом строк, внаслідок чого були порушені її конституційні права й спричинена моральна шкода. Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що позивачкою заявлена по суті вимога про визнання дій виконавчого комітету Житомирської міської ради незаконними, яка є основною, оскільки від її задоволення залежить можливість розгляду інших вимог, таких як відшкодування моральної шкоди, які є похідними. Разом з тим, вимоги про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень підлягають розгляду лише за правилами адміністративного судочинства відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 180/1560/16, провадження № 11?1123апп19.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними дій виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян