Справа № 583/760/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

заявниці ОСОБА_1

державного виконавця Матосової І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», начальник Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Богомол Сергій Миколайович в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо арешту коштів боржника,

УСТАНОВИВ:

26.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матосової І.Ю., затверджену начальником відділу Богомолом С.М., від 24.02.2021 про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження №64635562, а саме на рахунку НОМЕР_1 по карті НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для отримання заробітної плати; визнати незаконними дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по виконанню постанови Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про арешт коштів боржника від 24.02.2021; зобов`язати начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Богомола С.М. скасувати постанову державного виконавця Матосової І.Ю. про арешт грошових коштів боржника в межах виконавчого провадження №64635562; зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звільнити з-під арешту грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 , шляхом повернення постанови про арешт грошових коштів від 24.02.2021 без виконання; зобов`язати державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матосову І.Ю. провести виконавчі дії по виконавчому провадженню №64635562 відповідно до ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавчий лист по справі №583/3761/20 від 01.02.2021, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з неї на користь управління соціального захисту населення Охтирської РДА надміру виплачених коштів у виді соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 18912,42 грн та судового збору в сумі 2102,42 грн. 25.02.2021 вона дізналася, що на її заробітну плату накладено арешт. При зверненні до Охтирського відділення Сумської філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» їй видали довідку про те, що постановою державного виконавця Матосовою І.Ю. 24.02.2021 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 по карті НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для отримання заробітної плати, та повідомили, що банк виконує постанову державного виконавця. В той же день вона звернулася до державного виконавця Матосової І.Ю. з довідкою, на що в усній формі її повідомили про те, що вона може написати заяву, але відповідь їй буде надана відповідно до Закону України «Про звернення громадян», тобто через місяць, а сама решт буде знято тільки за рішенням суду. 25.02.2021 нею на ім`я начальника відділу ДВС була написана заява про звільнення грошових коштів з-під арешту та звернення стягнення на заробітну плату відповідно до ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження, яка з копією довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була поміщена в ящик ДВС для вхідної кореспонденції, але чекати місяць вона не може, так як живе сама з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку має на утриманні, інших доходів для існування не має. Вона не є приватним підприємцем, а тому не розуміє підстав для арешту коштів. Зазначає, що такі дії державного виконавця Матосової І.Ю., яка підпорядкована начальникові ДВС Богомолу С.М., призвели до порушення її конституційного права та позбавили її сім`ю права на існування та забезпечення життєдіяльності, так як вона не має змоги отримати заробітну плату.

Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечила, зазначивши, що її дії були правомірними,банк не повернув її постанову, а заявниця не надавала інформації, що кошти, які надходять на рахунок, є заробітною платою.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши матеріали виконавчого провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановлено, що у провадженні Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні перебуває виконавчий лист №583/3761/20, виданий 01.02.2021 Охтирським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Охтирської РДА надміру виплачених коштів у виді соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 18912,42 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2102,42 грн (виконавче провадження №64635562).

Постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матосової І.Ю. від 24.02.2021 по виконавчому провадженню №64635562 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунку, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім рахунків, які мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Охтирського відділення №1 Сумської Філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 отримує заробітну плату по карті НОМЕР_3 , на даний момент на кошти, котрі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 накладено арешт, зарахування заробітної плати було 07.12.2020 в сумі 2108,33 грн, 22.12.2020 в сумі 2035,64 грн, 06.01.2021 в сумі 1989,36 грн, 22.01.2021 в сумі 2576 грн, 05.02.2021 в сумі 2254 грн, 22.02.2021 в сумі 2898 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ст.ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Як було зазначено вище, постановою старшого державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матосової І.Ю. від 24.02.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках банківських установ на ім`я боржника ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати їй заробітної плати.

Зі змісту постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки, які мають спеціальний режим використання, та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на яке нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав рахунок № НОМЕР_1 та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження №12-28гс20).

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати нею, за її бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний нею рахунок (адресу), а тому твердження заявниці, що накладення арешту на грошові кошти порушує її право на отримання заробітної плати, є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20).

За таких обставин, судом не встановлено порушень прав ОСОБА_1 , в зв`язку з чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 18, 34, 48, 52, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», начальник Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Богомол Сергій Миколайович в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо арешту коштів боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11 березня 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко