Ухвала

16 липня 2021 року

м. Київ

справа № 201/12712/16-ц

провадження № 61-10783ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім»,

про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці» (далі - ДП «Запорізький ЕТЦ»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», в якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача на свою користь 333 559, 51 грн

у рахунок відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ДП «Запорізький ЕТЦ» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 333 559, 51 грн.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Запорізький ЕТЦ» задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня

2019 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Запорізький ЕТЦ» на користь ОСОБА_1

115 068, 53 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3 335, 60 грн судового збору та 3 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

23 червня 2021 року ДП «Запорізький ЕТЦ» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову

у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження,

оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб, а судові рішення у цій категорії справ не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що касаційне провадження здійснюється після розгляду справи судом першої інстанції,

а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження

є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 333 559, 51 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 250 = 567 500, 00 грн).

ДП «Запорізький ЕТЦ» не погоджується із оскарженим судовим рішенням

у частині стягнення на користь ОСОБА_1 115 068, 53 грн

у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин,

які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому враховано ціну позову, зміст правовідносин сторін, висновки суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог, значення результату розгляду справи для сторін та суспільства.

Таким чином, обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ДП «Запорізький ЕТЦ» подало касаційну скаргу на судове рішення, що згідно положень ЦПК України

не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці»

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович