ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4331/20 Номер провадження 22-ц/814/1213/21Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю. при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2021 року (ухвалене суддею Даценко В.М., повний текст рішення складено суддею 23 лютого 2021 року) у справі за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_1 підписав заяву без номера від 25.07.2008, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому збільшився до 10400,00 грн, на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Посилався на те, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач не виконує зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 11.10.2020 року у нього виникла заборгованість в сумі 16875,84 гривні, яка складається з: 10771,02 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3023, 52 гривень нарахована пеня; 3081,30 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 і яку позивач просить стягнути.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2021 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.07.2008 року в розмірі 13794,54 (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 54 копійки, яка складається з: 10771,02 гривень тіла кредиту та 3023,52 гривень нарахованої пені.

В іншій частині позову відмовлено.

Судові витрати, понесені Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» за подання позову у розмірі 1718 гривень 20 копійок, компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2021 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що рішення суду першої є незаконним, необгрунтованим, та таким що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з?ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема вказує, що позивачем невірно проведено обрахування розміру пені, та судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не взято до уваги, що із розрахунку заборгованості неможливо встановити, чи розраховувалась пеня згідно умов зазначених в Довідці. Також судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ним погашено тіло кредиту, оскільки банком неправомірно списувалися кошти на погашення процентів за користування кредитом, які не були передбачені умовами договору.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 25.07.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.16), згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Крім цього, відповідача було ознайомлено з умовами та правилами надання банківських послуг, зокрема, з умовами кредитування, про розмір процентної ставки і з умовами повернення кредиту, про що свідчить власноручний підпис відповідача (а.с.17).

Так, відповідачеві 25.07.2008 року було надано картку НОМЕР_2 , термін дії якої до 11/09, з сумою кредитного ліміту 500 гривень, яка неодноразово перевипускалася, кредитний ліміт неодноразово змінювався, що підтверджується наданими позивачем довідками (а.с.14-15).

Позивач АТ КБ «Приватбанк» умови за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, за умови повернення наданих коштів та сплати процентів за їх використання.

Натомість відповідач не виконував зобов?язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 11.10.2020 року становить 16875,84 гривні, яка складається з: 10771,02 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3023,52 гривень нарахована пеня; 3081,30 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України.

Задовольняючи позовні вими Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.07.2008 в установлені договором строки, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 25.07.2008 року в розмірі 13794,54 грн, яка складається з: 10771,02 гривень тіла кредиту та 3023,52 гривень нарахованої пені.

Проте, повністю з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першоюстатті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості, станом на 11.10.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за тілом кредиту становила 10771,02 грн, з огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог банку в цій частині.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнутої пені за користування кредиту, оскільки суд в цій частині не в повній мірі встановив дійсні обставини справи.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами укладено шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

В Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, підписаній ОСОБА_1 базову відсоткову ставку пені не зазначено.

Проте, позичальником ОСОБА_1 25.07.2008 підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» згідно якої останній своїм підписом засвідчив ознайомлення та згоду з умовами використання даного типу кредитної картки. Так, у вказаній довідці зазначено пеню за несвоєчасне погашення заборргованості, а саме ПЕНЯ=пеня(1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова відсоткова ставка/30); пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн/2$ в місяць нараховується один раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом чи відсотками 5 і більше днів при винекненні прострочення на суму більше 50 грн/10$.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та фінансові умови надання кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», якими погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів та пені.

Статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/95/12 (провадження №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 25.07.2008 року вбачається, що починаючи з 25.07.2008 по 25.08.2010 відповідач повинен був повернути кредит та погасити відсотки за користування ним, тобто строк кредитування складає 25 місяців з моменту його укладення (щомісячний платіж 7%, який складається з 2,5% нарахування по процентах за користування кредитом та 4,5 % від взятого тіла кредиту, тобто для повного погашення тіла кредиту сторонами визначено 25 місяців).

Позивачем не надано доказів того, що договір було пролонговано, підписана позичальником анкета заява та довідка не містять строку дії договору чи умови його пролонгації.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 25.08.2010 року, тобто на момент закінчення строку виконання зобов`язання, заборгованість по пені була відсутня, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за кредитним договором є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2021 року в частині нарахованої пені, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Оскільки, ОСОБА_1 відповідно до п.9 ч.1. ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на вказане рішення суду, тому судові витрати пов?язані з розглядом даної справи слід компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2021 року в частині вирішення вимоги про стягнення пені - скасувати.

Постановити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення пені у розмірі 3023,52 грн відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судові витрати пов?язані з розглядом даної справи слід компенсувати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 липня 2021 року.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ С.Б. Бутенко ______________ О.Ю. Кузнєцова