Справа № 583/2306/21
16 липня 2021 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Ільченко В.М.
за участі секретаря Верби Н.О.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
17.06.2021 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2018 він передав відповідачці у борг грошові кошти в сумі 352000 грн, про що остання власноруч склала боргову розписку, вказавши строк повернення грошей до 01.02.2019. Однак відповідачка свої боргові зобов`язання за договором позики не виконала, на неодноразові усні звернення не реагувала, обіцяла повернути грошові кошти найближчим часом, але до цього часу борг не повернула, зустрічей уникає, на телефонні дзвінки не відповідає. Тому просить стягнути з відповідачки на свою користь 352000 грн суми боргу за розпискою.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав,зазначених у позовній заяві, та просили задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача та його представника, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що 27.04.2018 ОСОБА_3 власноручно написана розписка, в якій остання вказала, що вона зобов`язується віддати борг ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 352000 грн до 01.02.2019.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 11.11.2015 №6-1967цс15.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.
Відповідачкою не надані докази в спростування твердження позивача щодо неповернення коштів.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 202, 207, 526, 527, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , (РНОПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 352000 (триста п`ятдесят дві тисячі) гривень за договором позики від 27 квітня 2018 року та 3520 (три тисячі п`ятсот двадцять) гривень в рахунок відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 20 липня 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко