Провадження № 6/756/220/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Сілантьєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві подання (заяву) Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року заявник Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з поданням (заявою) про видачу дублікату виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень з`ясовано, що на примусовому виконанні у відділі обліковується виконавче провадження № 50459124 за виконавчим листом Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2012 по справі №2/2605/4096/12 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

Проведеною інвентаризацією виконавчих проваджень встановлено факт відсутності в архіві оригіналу виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2012 по вищевказаній справі.

З урахуванням наведеного заявник просить видати дублікат виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2012 по справі №2/2605/4096/12 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року заяву було залишено без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

26 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява з усунутими недоліками.

Представник заявника до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти видачі дублікату виконавчого листа не заперечує.

Стягувач у засідання суду не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання (заяви) та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі №2/2605/4096/12, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини щомісячного доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист від 22.08.2012 по справі №2/2605/4096/12.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист №2/2605/4096/12, виданий Оболонським районним судом м. Києва, було втрачено, на підтвердження чого заявник надала суду довідку від 26.01.2021 року № 50459124.

Згідно з п. 17.4 п. 17 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В силу ст. 129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд.

Дана позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, котрий зокрема в справах «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю б як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Згідно з п. 5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно із п. 10 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002р. у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Строк пред`явлення виконавчого листа №2/2605/4096/12 до виконання не сплинув, судовий збір за видачу дублікату виконавчого листа сплачено заявником, на підтвердження чого надано квитанцію №64814 від 16.02.2021 року на суму 68,10 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання (заява) є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 259, 260, 353,354 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання (заяву) Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі №2/2605/4096/12 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ткач