Постанова

Іменем України

23 липня 2021 року

м. Київ

справа № 542/190/20

провадження № 61-2626св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Чумак О. В., Абрамова П. С., Дряниці Ю. В.,від 26 січня 2021 року.

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі - АТ «Полтавагаз») про захист цивільних прав, визнання дій протиправними, захист прав споживача і відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він є споживачем природного газу та отримує відповідні послуги за адресою: АДРЕСА_1 . 24 грудня 2015 року у його будинку за вказаною адресою було демонтовано лічильник газу та встановлено придбаний ним побутовий лічильник газу, про що складено акт, в якому зазначено абонентський рахунок і показники лічильника - 00000 куб. м. Лічильник опломбовано пластиковою пломбою № 0357049 та захисною стрічкою № 144409, про що складені відповідні акти.

11 квітня 2019 року представники газопостачальної організації зняли вказаний лічильник газу для проведення експертизи, у зв`язку з підозрою здійснення на нього впливу магнітом. Замість газового лічильника встановлено лічильник з обмінного фонду, про що складено відповідний акт.

Позивач за первісним позовом вважав, що, зловживаючи службовим становищем, посадові особи газопостачальної організації безпідставно зняли газовий лічильник, зазначивши в акті про підозру на вплив магнітного поля. Відповідач не відновив право позивача використовувати газовий лічильник, як вимірювальну техніку, гарантійний термін експлуатації якого згідно паспорта від 02 грудня 2015 року становить 8 років від дати виготовлення, тобто протягом повірочного терміну.

Позивач стверджував, що відповідачем завдано йому майнової та моральної шкоди та просив суд визнати дії АТ «Полтавагаз» щодо зняття газового лічильника і проведення експертизи неправомірними і стягнути з відповідача на його користь 1 190, 00 грн майнової шкоди та 15 тис. грн моральної шкоди.

У березні 2020 року АТ «Полтавагаз» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивував тим, що 11 квітня 2019 року у споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , демонтовано прилад обліку природного газу типу «Самгаз» G4, заводський номер 5421752 , у зв`язку з підозрою на вплив магнітного поля.

Лічильник газу був запакований в поліетиленовий пакет та опломбований пломбою для направлення на експертизу, про що складено відповідний протокол.

Комісією по проведенню експертизи ПАТ «Полтавагаз» здійснено експертизу вищезазначеного лічильника газу, результати якої зафіксовано в акті № 14162 від 18 квітня 2019 року, та встановлено, що при дії спрямованого магнітного поля відліковий механізм зупиняється.

При проведенні експертизи лічильника виникла підозра на несанкціоноване втручання, шляхом здійснення прихованих заходів споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, що неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів. У зв`язку з цим вказаний лічильник було опломбовано та направлено для експертного дослідження до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (далі - Полтавський НДЕКЦ МВС України), висновком якого від 16 травня 2019 року № 24 встановлено несанкціоноване втручання у роботу лічильника газу. AT «Полтавагаз» складено акт про порушення, який розглянуто на засіданні комісії, та у подальшому відносно ОСОБА_1 складено акт-розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 7 633, 72 грн.

Із урахуванням зазначеного, АТ «Полтавагаз» просило позов задовольнити, стягнути вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 7 633, 72 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області, у складі судді Стрельченко Т. Г., від 15 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії АТ «Полтавагаз» щодо зняття газового лічильника і проведення експертизи неправомірними.

Стягнуто з АТ «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 1 190 грн та 10 000 грн моральної шкоди, а також 8 000 грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

У задоволенні зустрічного позову АТ «Полтавагаз» відмовлено у повному обсязі.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що первісні позовні вимоги підлягають до задоволення, а у задоволенні зустрічних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем не доведено та не надано доказів, які б беззаперечно підтверджували факт несанкціонованого втручання ОСОБА_1 у роботу лічильника газу, тому зняття належного позивачу газового лічильника «Самгаз» G-4 № 5421752 і проведення його експертизи відповідачем є неправомірними. У протоколі направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу не вказано жодної ознаки пошкодження пломби, пошкодження лічильника чи несанкціонованого втручання в роботу лічильника. Експертизою не встановлено несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу, викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Короткий зміст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Полтавагаз» задоволено.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 15 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а позов АТ «Полтавагаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтавагаз» вартість необлікованого об`єму природного газу у сумі 7 633, 72 грн.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що факт несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника, який був демонтований 11 квітня 2019 року за адресою споживача ОСОБА_1 , підтверджується, зокрема, актом експертизи лічильника від 18 квітня 2019 року № 14162; висновком експертного дослідження № 24 від 16 травня 2019 року, складеним Полтавським НДЕКЦ МВС України; актом про порушення № 51 від 19 листопада 2019 року, актом-розрахунком № 45/19/1 від 26 листопада 2019 року. В свою чергу, позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано доказів на спростування цього факту, а судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним документам, які є належними, допустимими, достатніми та беззаперечними доказами на спростування первісного позову ОСОБА_1 та підтвердження вимог зустрічного позову АТ «Полтавагаз».

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

19 лютого 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року і залишити в силі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2020 року.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених

у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 311/2316/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). Також заявник посилається на висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1640/2280/18.

Заявник стверджує, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог і задоволення зустрічних позовних вимог, апеляційний суд не зазначив докази, які доводять наявність обставин (фактів), якими АТ «Полтавагаз»обґрунтовувало зустрічні позовні вимоги. На думку заявника, подані відповідачем за первісним позовом докази навпаки вказують на відсутність порушення правил використання та обліку природнього газу зі сторони споживача. Суд апеляційної інстанції помилково не взяв до уваги і ті обставини, що конструкція лічильника газу, який було демонтовано працівниками газопостачальної організації, не передбачає наявності всередині лічильника газу будь-яких сторонніх предметів, що реагують на магнітне поле. ОСОБА_1 вважає, що лічильник газу було демонтовано за відсутності правових підстав, а експертним висновком не встановлено несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу, викривлення даних обліку природного газу.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу АТ «Полтавагаз» посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду, яким було скасовано рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. Відповідачем за зустрічним позовом вчинено порушення законодавства у сфері функціонування ринку природного газу, а тому він повинен нести відповідальність згідно із законом. Експертизою було встановлено, що результат зовнішнього огляду лічильника газу задовільний, цілісність заводської пломби та повірочного тавра не пошкоджено, втрата тиску в нормі. Разом із цим виявлено самовільну зміну конструкції лічильного механізму, тобто судом апеляційної інстанції встановлено наявність підстав для відповідальності споживача за втручання у внутрішню конструкцію лічильника газу без пошкодження пломб.

У поданих поясненнях на відзив відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що поданий відзив на касаційну скаргу не спростовує аргументованих доводів касаційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскарженої постанови апеляційного суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу і йому в установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56XM26H20540015R.

Згідно акту від 24 грудня 2015 року, представником ПАТ «Полтавагаз» Варичем В. В. в присутності абонента ОСОБА_1 (абонентський рахунок № 540015 ), було демонтовано побутовий лічильник газу типу «Газдевайс», типорозміру Г-4, заводський номер 2702262 , з показником відлікового пристрою лічильника 15201 куб. м, та замість нього встановлено побутовий лічильник газу мембранний «Самгаз» G4, заводський № 5421752 , з показником 00000 куб. м.

Згідно акту від 24 грудня 2015 року представником ПАТ «Полтавагаз» Варичем В. В. було опломбовано зазначений газовий лічильник пластиковою пломбою № 0357049 та захисною стрічкою № 144409.

11 квітня 2019 року газовий лічильник «Самгаз» G-4 № 5421752 з показником 01610 куб. м був демонтований представниками ПАТ «Полтавагаз» у зв`язку з підозрою на вплив магнітного поля, про що складено акт про демонтаж, в якому зазначено, що засіб вимірювальної техніки розпломбовано 11 квітня 2019 року, номер пломби 0357049, номер стрічки 144409.

Замість демонтованого газового лічильника представники ПАТ «Полтавагаз» встановили лічильник з обмінного фонду «Самгаз» G-4 № 1778017 з показником 52484 куб. м, про що 11 квітня 2019 року складено відповідний акт.

Згідно протоколу про направлення лічильника газу на експертизу від 11 квітня 2019 року, складеного працівниками ПАТ «Полтавагаз», демонтований газовий лічильник «Самгаз» G-4 № 5421752 було вкладено в поліетиленовий пакет № 0388142, опломбований стрічкою КбН 163033 для направлення в лабораторію ПАТ «Полтавагаз» на експертизу.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 запрошується на 10:00 год 18 квітня 2019 року за адресою лабораторії. Також у ньому міститься інформація про те, що ОСОБА_1 не заперечує про проведення експертизи без нього.

Актом № 14162 експертизи лічильника газу від 18 квітня 2019 року, складеного начальником служби повірки та ремонту промислових і побутових лічильників газу (далі - служба ПРППЛГ) ПАТ «Полтавагаз» Кочергою О. О. , майстром служби ПРППЛГ ПАТ «Полтавагаз» Арсененком А. О., юристом претензійно-позовної групи ПАТ «Полтавагаз» Магдою Д. В. проведено дослідження газового лічильника «Самгаз» G-4 № 5421752 з показником 1610 куб. м, 2015 року випуску.

У зазначеному акті вказано, що пакет № 0388142 та стрічка КбН 163033 не пошкоджені, пломби на суматорі не пошкоджені та відповідають вимогам технічних умов заводу-виробника, відліковий механізм візуально не пошкоджений, є подряпини на задній стінці корпусу лічильника, лічильник герметичний, а при дії спрямованого магнітного поля відліковий механізм зупиняється.

В акті міститься висновок про те, що метрологічні характеристики відповідають вимогам ДСТУ 3336-96, однак наявна підозра на несанкціоноване втручання шляхом здійснення прихованих заходів споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, тому лічильник опломбовано в поліетиленовий пакет пломбою СБЧ 0550112 для проведення подальших досліджень.

Висновком експертного дослідження № 24 від 16 травня 2019 року, виконаного в Полтавському НДЕКЦ МВС України, встановлено, що на задній поверхні кришки корпусу лічильника газу «САМГАЗ, модель RS/2001-2, G-4, № 5421752 , рік 2015» є сліди неодноразового механічного впливу стороннього(іх) предмету(ів) локалізовані на площі найбільшими розмірами відповідно - 125x70 мм.

Експертом виявлено розбіжності елементів лічильника газу «САМГАЗ, модель RS/2001-2, G-4, № 5421752, рік 2015» у порівнянні з відповідними елементами еталонного лічильника газу «SAMGAZ-014-823, модель RS/2001-2Р, G-4, № 04/2018-6356953 » у вигляді:

- кольору полімерного матеріалу, з якого вони виготовлені (відповідно «оранжевий» - та «сірий»);

- наявності метрологічного знаку на пломбі-заглушці, встановленій з правого боку відлікового механізму лічильника газу «САМГАЗ, модель RS/2001-2, G-4, № 5421752 , рік 2015» та відсутність відповідного елементу на еталонному лічильнику газу «SAMGAZ-014-823, модель RS/2001- 2Р, G-4, № 04/2018-6356953»;

- відсутності захисного дефлектора з внутрішнього боку вхідного патрубку лічильника газу «САМГАЗ, модель RS/2001-2, G-4, № 5421752, рік 2015»;

- наявності предмета прямокутної форми (встановити розміри не вдалося за можливе), що реагує на металеві предмети (має власне магнітне поле), розташованого на зовнішній поверхні верхнього клапану газорозподільного пристрою лічильника газу «САМГАЗ, модель RS/2001-2, G- 4, № 5421752, рік 2015».

19 листопада 2019 року представниками Кобеляцького управління з експлуатації газового господарства АТ «Полтавагаз» був складений акт про порушення № 51 у зв`язку із несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу «Самгаз» G-4 № 5421752 шляхом здійснення позивачем чи іншою особою прихованих заходів, внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів.

Про час та місце проведення складання акту про порушення споживач ОСОБА_1 був повідомлений листом від 13 листопада 2019 року за № 8/9754/405, на час складання цього акту він був присутній, проте від підпису відмовився, що підтверджується відеозаписом, наданим суду.

Акт про порушення з відповідними додатками направлено ОСОБА_1 листом від 19 листопада 2019 року за № 53/9887, що підтверджується квитанцією № 845.

26 листопада 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вказаний акт розглянуто, прийнято рішення про його задоволення та складено акт-розрахунку № 45/19/1 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості з 20 березня 2019 року по 10 квітня 2019 року на суму 7 633, 72 грн.

На підставі цього акта-розрахунку споживачу ОСОБА_1 пред`явлено до сплати у строк до 16 грудня 2019 року вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу згідно рахунку № У1 від 05 грудня 2019 року (направлено 09 грудня 2019 року на адресу побутового споживача).

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є несанкціонований відбір природного газу.

Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодекс ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи(далі - ГРМ) (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), зокрема лічильника газу.

Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодекс ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Приховані заходи - це несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:

1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору;

2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

У пункті 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Абзацами 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс ГРС встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог та задоволення зустрічних позовних вимог, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач за зустрічним позовом довів належними і допустимими доказами факт несанкціонованого втручання у роботу газового лічильника «Самгаз» G-4 № 5421752, який був встановлений у домоволодінні ОСОБА_1 , що підтверджується належними доказами: актом експертизи лічильника від 18 квітня 2019 року № 14162, висновком експертного дослідження № 24 від 16 травня 2019 року Полтавського НДЕКЦ МВС України, актом про порушення № 51 від 19 листопада 2019 року та актом-розрахунком № 45/19/1 від 26 листопада 2019 року, а отже і мотивовано задовольнив вимоги зустрічного позову про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу у сумі 7 633, 72 грн, розмір якої не спростовано відповідачем за зустрічним позовом.

Позивачем за первісним позовом не наведено належних аргументів, які б безспірно свідчили про неправомірні дії працівників АТ «Полтавагаз» при проведенні перевірки лічильника газу за адресою проживання споживача, його експертизи з метою перевірки факту несанкціонованого споживання газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та вартості природного газу.

При вирішенні спору апеляційним судом встановлено, що працівники АТ «Полтавагаз», здійснюючи перевірку лічильника газу та фіксуючи несанкціоноване споживання природного газу споживачем, діяли у відповідності до вимог Кодексу ГРС, із урахуванням вимог Закону України «Про ринок природного газу». ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами протилежного.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, який висловлено у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 311/2316/16-ц, а посилання заявника на неврахуванням судами ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1640/2280/18 не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції. Апеляційнимсудом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування правильного по суті судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Синельников
Н. Ю. Сакара
В. В. Шипович