Провадження № 2/760/9339/20
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

та відмову у залученні третьої особи у справі

05 березня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши клопотання ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про скасування арешту майна, подане в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 10.07.2013 Солом`янським РВ ГУДМС України в місті Києві; остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2020 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_2 в якій вона просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 470 000,00 грн заборгованості за договором позики.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.03.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22.01.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 у даній справі, в якому вона просить:

- залучити її до справи як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору;

- скасувати арешт на трикімнатну квартиру загальною площею 56,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладений на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 18.12.2020 у справі № 760/27888/20 з метою забезпечення позову про стягнення коштів за договором позики як захід забезпечення у справі № 760/28752/20.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначила наступне:

«Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється провадження у справі № 760/28752/20 від 29.12.2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики.

До пред`явлення позову ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2020 у справі № 760/27888/20, за заявою ОСОБА_2 з метою забезпечення позову накладено арешт на майно боржника, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 56,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважаю, що на даний час відсутні підстави для продовження застосування заходу забезпечення позову, який порушує мої права та законні інтереси, з огляду на нижче викладені обставини.

03.12.2020 шляхом проведення електронних торгів з реалізації лоту №453103 в системі електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» у виконавчому провадженні №60366345, відкритому 21.10.2019, здійснено продаж майна боржника ОСОБА_3 , а саме: трикімнатної квартири загальною площею 56,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі за текстом - Квартира).

Мене визнано переможцем торгів, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 517442, сформованим Державним підприємством «СЕТАМ» 21.12.2020, згідно з яким електронні торги з реалізації лоту №453103 завершені 03.12.2020 о 18 год 47 хв.

Здійснення мною повного розрахунку за придбану квартиру стало підставою для складання 05.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. акту про проведені електронні торги ВП № 60366345, який є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і реєстрації права власності на придбану квартиру.

Під час попереднього звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів я з`ясувала, що 22.12.2020 на квартиру накладено арешт ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2020 у справі № 760/27888/20, що унеможливило здійснення державної реєстрації набутого права власності та користування квартирою за прямим призначенням.

Вказаний факт підтверджується інформаційною довідкою №241488076, сформованою з державних реєстрів з використанням електронного сервісу "Он-лайн будинок юстиції.

Я не є учасником у справі №760/27888/20, ухвалу суду не отримувала, відомості щодо фактичних обставин з`ясувала у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/93647112.

Станом на час проведення торгів - 03.12.2020 право власності на квартиру не оспорювалось і не було обтяжено у зв`язку з цивільно-правовими відносинами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Стягнення і реалізація арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженні №60366345 не зупинялись.

У судовому порядку торги недійсними не визнавались, вважаються такими, що відбулись.

З огляду на те, що: 03.12.2020 на визначених Законом підставах (звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника) у встановлену законодавством порядку (Порядок реалізації арештованого майна) було вчинено правочин - набуття прав на нерухоме майно на підставі прилюдних торгів, який призвів до відчуження квартири з власності відповідача і набуття мною відповідного майнового права, вважаю, що відсутні підстави продовження дії арешту на квартиру.

Незважаючи на визначення Законом державної реєстрації не способом, а лише засобом фіксації та підтвердження факту набуття права власності, через накладення судом арешту на квартиру як на майно попереднього власника з метою забезпечення пред`явленого до нього позову, я позбавлена можливості зареєструвати набуте право і користуватись своєю власністю.

За викладених обставин накладення арешту на квартиру не може досягти мети «забезпечення позову» про стягнення коштів з відповідача, оскільки:

-боржник вже не має жодних майнових прав на квартиру, реєстрація за ним права власності є номінальною, формальною і протиправною на даний час;

-звернення стягнення на квартиру за боргами відповідача у будь-яких наступних позовах, правовідносинах, не може бути здійснено, оскільки воно вже виконано у виконавчому провадженні № 60366345, що є підставою припинення права власності відповідача».

Щодо скасування забезпечення позову

Судом встановлено, що ухвалою від 18.12.2020 Солом`янського районного суду міста Києва в порядку забезпечення до подання позову про стягнення з ОСОБА_3 470 000,00 грн боргу, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Як вбачається з доданого до заяви ОСОБА_1 протоколу № 517442 про проведення електронних торгів, 03.12.2020 відбулись торги з продажу трикімнатної квартири загальною площею 56,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з ціною продажу 832 890,08 грн, переможець торгів - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Сторонами у спорі, у якому судом застосовано процесуальний механізм забезпечення позову є ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач). Тобто, заявник ( ОСОБА_1 ) не є учасником справи, а тому не наділена правом для звернення до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, суд бере до уваги рекомендаційні роз`яснення викладені в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, вбачається, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Вбачається, на момент винесення відповідної ухвали суду про арешт (від 18.12.2020), накладений на квартиру АДРЕСА_2 , яка належила на праві власності ОСОБА_3 , фактично вже відбулись торги відповідного майна (03.12.2020), проте суд на момент винесення такої ухвали відомості про це не мав.

Наразі визначений переможець вказаних торгів, а тому відповідне майно не може бути предметом забезпечення у спорі, до якого переможець торгів щодо продажу такого майна не має відношення.

Суд зазначає, що є цілком очевидним, що забезпечення може здійснюватись за рахунок саме відповідача у справі, а не інших осіб, які не є учасниками спірних правовідносин, а тому наразі змінились обставини, що зумовили застосування накладення арешту на квартиру.

За умови відсутності відомостей про скасування (визнання недійсними) торгів, суд вважає за можливе скасувати накладений арешт на квартиру за власної ініціативи з огляду на вказані обставини.

При цьому суд вважає, що положення ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки арешт на спірну квартиру накладено не в процесі виконавчого провадження, а в порядку застосування процесуального інституту забезпечення позову у справі, а отже є логічним, що й зніматись такий арешт має в порядку відповідних процесуальних механізмів.

Відсутність в процесуальному законі можливості скасування забезпечення позову за заявою не учасника спору не перешкоджає суду оцінити обставини та докази надані відповідною особою та з урахуванням фактичних обставин справи вирішити відповідне питання за власною ініціативою.

Щодо залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи у справі

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Також, приписами ст. 53 ЦПК України встановлено, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

З аналізу зазначених процесуальних норм вбачається, що залучення третіх осіб до участі у справі відбувається у тому випадку, коли рішення суду у справі може вплинути на їхні права та обов`язки.

Вбачається, що участь третіх осіб в цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо або опосередковано стосується їхніх прав та інтересів. Тому участь у справі третіх осіб є формою захисту їхніх прав та інтересів, що пов`язані зі спірними правовідносинами. Інститут третіх осіб застосовується з метою захисту в процесі у тому випадку, коли рішення у справі може зачіпати їх права, свободи та обов`язки або для захисту своїх самостійних прав щодо предмета спору чи інтересів.

Отже, характерною ознакою третіх осіб у справі є те, що вони юридично пов`язані з наявним спором, а рішення, прийняте судом у результаті його розгляду, може вплинути на їхні права, свободи й інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 470 000,00 грн заборгованості за договором позики, укладеним між ними.

Як у матеріалах справи, так і у заяві ОСОБА_1 не вказано будь-яких відомостей про те, які права чи обов`язки зазначеної особи зачипаються відповідним спором та яким чином рішення суду у справі може вплинути на права, обов`язки та інтереси ОСОБА_1 .

При цьому на думку суду, клопотання ОСОБА_1 про залучення її до участі у спорі в якості третьої особи у справі пов`язано з її ж клопотанням про скасування застосованих судом заходів забезпечення позову, яке здійснюється за змістом ч. 1 ст. 158 ЦПК України судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на зазначене, зміст спірних правовідносин, та оскільки наразі матеріали справи не дають підстав для висновку про те, що рішення, яке буде прийнято у справі може впливає на права, обов`язки, свободи та інтереси ОСОБА_1 , суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення її до участі у розгляді справи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - слід відмовити.

Підсумки

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне за власної ініціативи скасувати застосовані заходи забезпечення позову у справі.

Наразі суд не вбачає за доцільне залучити ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи.

Згідно з ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 158 ЦПК України ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 53, 152, 158, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.12.2020 у справі № 760/27888/20(провадження № 2-з/760/505/20), а саме: накладення арешту на квартиру

АДРЕСА_2 .

Ухвалу невідкладно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич