Ухвала

19 липня 2021 року

місто Київ

справа № 202/1188/19

провадження № 61-11828ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року, з врахуванням додаткового рішення від 12 січня 2021 року, позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Здійснено розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що судом першої інстанції не враховано, що посилання позивача на те, що вона перебувала на значній відстані від місця відкриття спадщини, оскільки проживала на території Російської Федерації, не можуть бути визнані поважною причиною для визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки зазначене не перешкоджало позивачу звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до посольства України в Російській Федерації.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 16 липня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року скасувати, залишити в силі рішення Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:

- оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- рішення суду апеляційної інстанції не відповідає правовим висновкам, викладеним, зокрема у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Відповідно до зазначеного висновку поважними причинами пропуску такого строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо;

- суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, не врахував показання свідків, допитаних судом першої інстанції;

- суд апеляційної інстанції безпідставно застосував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 23 серпня 2017 року у справі

№ 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження

№ 61-21447св19), у яких обставини справи не є подібними із обставинами у справі № 202/1188/19 щодо оцінки дій спадкоємця (добросовісна необізнаність та бездіяльна недбалість).

Отже, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення суду апеляційної інстанції зазначені підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 та пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Індустріального районного суд м. Дніпропетровська цивільну справу № 202/1188/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко