Справа № 658/477/21
Рядок № 16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 липня 2021 р. Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховці у підготовчому судовому засіданні заяву представника ТОВ «Агрофірма «Гаван» плюс» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Агрофірма «Гаван» плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору емфітевзису та поновлення договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 20 липня 2021 року представником ТОВ «Агрофірма «Гаван» плюс» заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 5,446 га, кадастровий номер :05:010:0007, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання представником зазначено, що у 2010 році між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір оренди спірної земельної ділянки, строком на 10 років, умови якого визначають, що після закінчення строку його дії позивач має переважне право на його поновлення на новий строк, повідомивши орендодавця про намір продовження дії договору на новий строк не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору.

07 серпня 2020 року позивач письмово повідомив ОСОБА_1 про намір продовжити дію договору, зокрема товариство надіслало разом із листом проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі. Відповіді від відповідача товариством не отримано, однак з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна інформації позивачу стало відомо про державну реєстрацію договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 16 грудня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Посилаючись на те, що за умовами неправомірно укладеного між відповідачами договору оренди ОСОБА_2 має право відчужувати і передавати у порядку спадкування право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, а також має переважне право на придбання земельної ділянки у разі її продажу, невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до наслідків, настання яких у разі задоволення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поновлення прав товариства на оренду землі та переважне право придбання її у власність.

В судовому засіданні представники позивача заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 заперечувала щодо задоволення такої заяви, оскільки позивачем не надано до суду підтвердження перебування станом на липень 2021 року спірної земельної ділянки у володінні ОСОБА_1 ..

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена про дату судового засіданні до суду не з`явилась, з будь-якою заявою до суду не зверталась, відзиву на позов до суду не надала.

Розглянувши заяву, заслухавши учасників справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений у статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що між позивачем та відповідачами дійсно виник спір щодо правомірності укладеного між відповідачами договору емфітевзису.

Отже, предметом спору є оцінка правомірності передачі ОСОБА_1 , належної йому земельної ділянки, площею 5.446 га, кадастровий номер :05:010:0007, у користування ОСОБА_2 на підставі договору емфітевзису.

Згідно оспореного договору емфітевзису ОСОБА_2 , як орендарю, належить переважне право на придбання земельної ділянки у разі її продажу.

За таких даних реалізація власником чи землекористувачем права розпорядження спірною земельною ділянкою або права на користування нею до вирішення судом спору по суті може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За наведених обставин відчуження права на земельну ділянку зумовить необхідність залучення до участі у справі інших осіб.

Таким чином, суд оцінюючи співвідношення негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, вважає, що тимчасове обмеження прав відповідачів у зазначений вище спосіб (арешт земельної ділянки) є менш обтяжливим, оскільки у разі відмови у задоволенні пред`явлених до них позовних вимог, ці права будуть відновленими та за бажанням реалізованими, в той час, як невжиття заходів щодо обмеження цих прав може призвести до незворотних наслідків для позивача щодо реалізації ним як права орендаря на поновлення договору оренди, так і переважного права на придбання земельної ділянки у разі її продажу, або значно утруднити ефективний захист чи поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та спонукати до залучення у спорі інших заінтересованих осіб, породжуючи нові спори щодо відновлення прав орендаря..

З урахуванням викладеного, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 є доцільним та виправданим способом охорони інтересів позивача на час розгляду справи.

Висновок суду зроблено з урахуванням позиції висловленої Верховним судом в справі № 658/474/21 щодо обґрунтованості забезпечення позову, де предметом спору є аналогічні обставини.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем належності земельної ділянки ОСОБА_1 станом на 20 липня 2021, оскільки представником не доведено протилежного, тобто вибуття земельної ділянки з власності ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника ТОВ «Агрофірма «Гаван» плюс» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Агрофірма «Гаван» плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору емфітевзису та поновлення договору оренди землі задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 5,446 га, кадастровий номер :05:010:0007, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Стягувач ТОВ «Агрофірма «Гаван» плюс», , м. Нова Каховка, вул. Першотравнева. 17.

Боржник ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Строк пред`явлення до виконання до закінчення розгляду справи.

Суддя:Под`ячева І. Д.