Справа № 643/3881/20
Провадження № 2/643/647/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Сліденко В.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньотранспортної пригоди, в порядку регресу -

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) завдану матеріальну шкоду в розмірі 14081,50 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.09.2018 року по вулиці Академіка Павлова, буд. 127 в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та автомобіля «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 21101» зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до інформації МТСБУ, на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 12781,50 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 18.09.2018 та Звіту № 78233. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 677099 від 28.01.2019. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого склала 1300,00 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 309503 від 16.01.2019 року. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 14081,50 грн. У позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, в зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Представник МТСБУ в судове засідання 11.01.2021 не явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. В обґрунтування заперечень зазначив, що не згодний з оцінкою вартості завданої шкоди, виконаної позивачем, та вважає розмір шкоди завищеним. Крім того, на автомобілі «ВАЗ 21101» не було всіх пошкоджень, які зазначені в наданих позивачем доказах.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2018, винесеною у справі № 643/13937/18, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з вказаної постанови, ОСОБА_1 15.09.2018 о 15 год. 00 хв. в м. Харків по вул. Ак. Павлова, 127, керуючи автомобілем «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Ів. Камишева та вул. Ак. Павлова, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода (а.с. 7).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується даними Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 9-10).

18.09.2018 ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП (а.с. 5).

18.09.2018 ОСОБА_2 звернулась до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8).

Як вбачається з витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, відносно транспортного засобу з номером НОМЕР_1 відсутні дані щодо договору внутрішнього страхування (а.с. 12).

Згідно Звіту № 78233 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «ВАЗ 21101», держномер НОМЕР_2 , складеного 14.10.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21101» без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 16243,94 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 13090,20 грн. Матеріальний збиток, завданий власникові «ВАЗ 21101», держномер НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП складає 13090,20 грн. (а.с. 13-15).

Пошкодження автомобіля «ВАЗ 21101» зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 02.10.2018 (а.с. 16).

25.07.2019 Моторним (транспортним) страховим бюро України виданий наказ № 705, згідно якого вирішено виплатити ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля вказаного вище автомобіля, 12781,50 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с. 22).

Відповідно до платіжного доручення № 677099 від 28.01.2019, страхове відшкодування в розмірі 12781,50 грн. позивачем було перераховано на користь ОСОБА_2 (а.с. 24) .

Крім того, згідно наданих позивачем доказів, МТСБУ було сплачено 1300,00 грн. на користь ПАТ «СК «Країна» за послуги з врегулювання страхового випадку (а.с. 25-27).

Як вбачається з вимоги позивача від 18.10.2019, ним повідомлено відповідача про необхідність відшкодування грошових коштів в загальному розмірі 14081,50 грн. (12781,50 грн. плюс 1300,00 грн.).

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. п. а) п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

В судовому засіданні відповідачем було визнано, що його цивільно-правова відповідальність як володільця автомобіля «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована не була.

Крім того, зазначена обставина підтверджується даними витягу з Централізованої бази даних МТСБУ.

За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 12781,50 грн.

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на послуги з врегулювання страхового випадку в розмірі 1300,00 грн., то суд відмовляє у вказаних вимогах з огляду на наступне.

Положення п. 34.2., 34.4. ст.34, п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми вказаного Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб.

Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ.

Нормами вказаного Закону, а саме п. 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено.

Як вбачається з положень ст. 28, 29 вказаного вище Закону, до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, також не входять.

За таких обставин відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат в розмірі 1300,00 грн., що пов`язані із залученням позивачем на власний розсуд іншої юридичної особи з метою врегулювання страхового випадку.

Доводи та аргументи відповідача судом не можуть бути визнані такими, що свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач в обґрунтування своєї правової позиції заперечував визначений позивачем розмір шкоди, спричиненої власнику автомобіля «ВАЗ 21101».

Судом з метою сприяння реалізації процесуальних прав відповідача, було роз`яснено останньому право заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру збитків, завданих власнику автомобіля «ВАЗ 21101» внаслідок вказаної вище ДТП.

Відповідач у відповідь зазначив, що відмовляється від проведення вказаної експертизи та не буде заявляти відповідне клопотання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено інший розмір шкоди, спричиненої ОСОБА_2 , та не спростовано докази розміру вказаної шкоди, надані позивачем.

Доводи відповідача, згідно яких він заперечує перелік пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_2 , судом також відхиляються, оскільки вказаний перелік пошкоджень підтверджується наданими позивачем доказами, в тому числі актом огляду транспортного засобу.

Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України інших доказів, які б спростовували докази позивача, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд відхиляє доводи і аргументи відповідача, якими він обґрунтовував заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1907,98 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньотранспортної пригоди, в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) грошові кошти в розмірі 12781,50 грн. (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят одна гривня п`ятдесят копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8), сплачений останнім судовий збір в розмірі 1907,98 грн. (одна тисяча дев`ятсот сім гривень 98 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов