Провадження № 2/760/3247/21
Справа № 760/8241/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.

при секретарі - Омелько Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва з 28.03.2018 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ) про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Адресами проживання сторін зазначено: АДРЕСА_1 .

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду позовну заяву розподілено 21.02.2019 та передано в провадження головуючому судді Усатовій Ірині Анатоліївні (єдиний унікальний номер справи: № 760/8241/18).

Позовну заяву було розподілено на суддю Кізюн Л.І., згодом перерозподілено на суддю Лазаренко В.В.

Ухвалою судді Солом`янского районного суду м. Києва від 03.04.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На усунення недоліків 28.03.2018 засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява з додатками.

Ухвалою судді Кізюн Л.І. від 05 липня 2018 року в справі було відкрито провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву розподілено 28.09.2018 та передано в провадження головуючому судді Лазаренко В.В.(єдиний унікальний номер справи: № 760/8241/18).

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду позовну заяву розподілено 21.02.2019 та передано в провадження головуючому судді Усатовій Ірині Анатоліївні (єдиний унікальний номер справи: № 760/8241/18).

Одночасно до відкриття провадження у справі 05.04.2018 надійшло клопотання представника відповідача - ОСОБА_4 про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Вказане клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку, адресою проживання ОСОБА_4 згідно конверту вказано: АДРЕСА_1 .

У заяві від 10.05.2018, що надійшла з міста Харкова, позивачка зазначає одночасно, що отримала засобами поштового зв`язку ухвалу судді, яка судом направлялася до міста Харкова та те, що вона в 2011 році виїхала до США. Заява містить підпис від імені ОСОБА_1 .

Засобами електронного зв`язку на адресу суду 02.10.2018 надійшло клопотання від імені ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.

Після закриття підготовчого засідання справа неодноразово призначалася до судового розгляду.

23.09.2019 на адресу суду надійшло клопотання від імені позивачки про розгляд справи за її відсутності.

24 вересня 2019 року сторони у судове засідання не з`явилися.

Матеріали справи містять зворотні поштові повідомлення про те, що судові повістки-повідомлення позивачу та відповідачу в судове засідання 24.09.2019, що були надіслані на адресу: АДРЕСА_1 , повернулися до суду з відміткою «адресат не знайдений». Слід звернути увагу, що вказана адреса є також адресою реєстрації представника відповідача ОСОБА_5 що підтверджується копією паспорта та іншими документами .

28.09.2019 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника, підписане від імені ОСОБА_5 . До вказаного клопотання було додано копію довіреності, якою ОСОБА_1 (позивачка) уповноважує ОСОБА_5 (представника відповідача у даній справі) користуватися та розпоряджатися, продати, обміняти, здати в оренду належну позивачці спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що посвідчена у місті Вашингтон, Округ Колумбія, Сполучені Штати Америки чотирнадцятого листопада дві тисячі сімнадцятого року радником з консульських питань Посольства України у Сполучених Штатах Америки Токарем Ю.Л. за реєстровим № 361, та додано копію паспорту ОСОБА_5 з адресою реєстрації АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.09.2019, з урахуванням викладених вище обставин, а саме : враховуючи, що інтереси сторін, в різних документах представляє одна і таж особа - ОСОБА_5 , не зрозумілим є обставина щодо місця знаходження позивачки, чи є вона проживаючою на території України, оскільки від неї надходять листи та заяви на адресу суду з України, чи все ж таки проживає за межами України, у суду виник сумнів щодо того, чи обізнана позивачка про позов, чи є дійсним її волевиявлення на подачу такого позову, чи її підписи містяться у заявах до суду, та враховуючи, що питання стосується квартири, викликано позивача у судове засідання з метою дачі особистих пояснень з приводу пред`явленого позову (визнано явку позивача обов`язковою).

У судове засідання, призначене на 17.02.2020, учасники справи не з`явились, розгляд справи перенесено на 07.09.2020.

Відповідно до трекінгу поштового відправлення № 182, направлене відповідачу повідомлення, не вручено.

Також 18.02.2020 засобами поштового зв`язку, але вже з міста Києва, надійшло клопотання від імені позивачки про розгляд справи у її відсутність з поясненням неможливості прибуття у судове засідання у зв`язку з працевлаштуванням за кордоном та яке містить підпис від імені позивачки.

23.06.2020 засобами поштового зв`язку зі Сполучених Штатів Америки, простою кореспонденцією, на адресу суду, від імені відповідача, надійшла заява про те, що він не заперечує проти позову та просить розглядати справу у його відсутність, оскільки не може прибути до України, так як проживає у США.

07 вересня 2020 року всі сторони у судове засідання не з`явилися.

27.11.2020 засобами поштового зв`язку з міста Харкова надійшло клопотання від імені позивачки про розгляд справи у її відсутність, у зв`язку з проживанням за кордоном, зворотною адресою зазначено все таж адреса: АДРЕСА_1 .

Судове засідання, призначене на 18.02.2021, було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого в справі судді в нарадчій кімнаті.

У судове засідання 05 липня 2021 року сторони не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань та заяв до суду не подавали.

Відповідно до довідок про доставку СМС-повідомлень ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були повідомлені про дату судового засідання 05 липня 2021 року на вказані номери мобільних телефонів, що містяться у матеріалах справи.

Згідно наявного в матеріалах справи трекінгу відстеження вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» вбачається, що відповідача та позивача 25 червня 2021 року, повторно, повідомлено про надходження на їх адресу поштового відправлення.

Таким чином, отримуючи судові повістки та будучи повідомленими про час розгляду справи, позивач у судові засідання не з`явилася.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення сторін про розгляд справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач, будучи ініціатором даного судового провадження, обізнана про розгляд справи, правом участі в судових засіданнях не скористалась, не з`являючись до суду та не проявляючи зацікавленості в розгляді справи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У свою чергу, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

У свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки сторін у судові засідання спричиняють затягуванню строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У свою чергу, відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

- повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

- належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

- неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

- відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Суд враховує, що з точки зору процесуального законодавства суд не зобов`язаний врахувати поважність причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 22 травня 2019 року в справі №61-36375св18, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача або його представника, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Суд визнав явку позивача обов`язковою з метою з`ясування вказаних вище обставин.

Разом з тим позивач не бажає виконувати припис суду, не пояснюючи причини такої бездіяльності.

Суд при цьому виходить з того, що підставою для звернення позивача до суду стало визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Виходячи з обсягу позовних вимог позивача та їх обґрунтування, яке має бути перевірене судом, кількісного складу учасників справи, наявності у позивача та відповідача одного представника у документах, що містяться у матеріалах справи, суперечностей у твердженнях позивача щодо місця її проживання, сумнівів суду, у зв`язку з цим, щодо того чи обізнана позивачка про позов, чи є дійсним її волевиявлення на подачу такого позову, чи її підписи містяться у заявах до суду, розглянути справу за відсутності позивача суд не вбачає можливим.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та невиконання припису суду про обов`язкову участь позивача у судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з цього та викладеного вище, повторних неявок позивача в судові засідання, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Суд при цьому виходить з того, що розглянути справу у відсутності позивача суд позбавлений можливості.

Керуючись ст.ст.49,223, 257 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ) про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Усатова І.А.