г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3684/20
Номер провадження 2-о/213/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Стрельцова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Інгулецький районний відділ в місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить встановити юридичний факт того, що він на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та станом на 13 листопада 1991 року постійно проживав на території України.

В обґрунтування вимог посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривому Розі Дніпропетровської області і до 1972 року постійно мешкав у цьому місті. У 1974 році переїхав до м. Кемерова, де на той час жила його мати, і до Кривого Рогу повернувся у 1983 році. У 1986 році був засуджений до позбавлення волі та відбував покарання в Синельниківській ІТК-94. Потім, у 1990 році, був засуджений вдруге за ч.3 ст.140 КК УРСР до 5 років позбавлення волі, покарання за цим вироком відбував в Дніпропетровській виправній колонії № 89. Звільнившись з місць позбавлення волі у 1995 році, виїхав до м. Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 . З 2007 року постійно проживає в АДРЕСА_2 .

Коли в країні відбувався процес обміну паспортів радянського зразку на паспорти громадянина України, він свій паспорт громадянина СРСР не обміняв, оскільки знаходився в місцях позбавлення волі, і до цього часу має паспорт зразка колишнього СРСР, в якому є відмітка про те, що він є громадянином України, але отримати паспорт громадянина України неможливо, оскільки відсутні будь-які документи, що підтверджували б факт його постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 року та 13.11.1991 року - дата набрання чинності Законом України «Про громадянство України».

Оскільки він не має жодного документу, що посвідчують його особу, то не може отримати пенсію або будь-яку соціальну допомогу.

Він намагався самостійно вирішити питання щодо отримання паспорту громадянина України, зверталася до органів міграційної служби, однак отримував відмову в зв`язку з відсутністю у нього паспорта громадянина України.

Ухвалою від 15.12.2020 було відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.01.2021 та надалі продовжено.

15 січня 2021 року судом витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав з підстав, викладених в заяві, просить задовольнити, оскільки він народився в Україні, і постійно мешкає на її території, навчався, отримував професію, працював, жодного разу за межі території не виїжджав, але через відсутність документів, зокрема паспорта громадянина України, ідентифікаційного номера, не може іншим шляхом, крім через рішення суду, отримати паспорт громадянина України, а відповідно звернутися до компетентних органів за соціальною допомогою або призначенням пенсії.

Представник заінтересованої особи - Інгулецького районного відділу в місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області проти задоволення заявлених вимог не заперечував, пояснив, що дійсно ОСОБА_1 звертався до міграційного відділу з заявою про видачу паспорта громадянина України, але йому було відмовлено, оскільки документувати цю особу паспортом громадянина України на підставі паспорта зразка колишнього СРСР на теперішній час неможливо, оскільки відсутні будь-які документи, що посвідчують особу та належність до громадянства України, або постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. Також зазначив, що з моменту закінчення процесу обміну паспортів радянського зразку на паспорти громадянина України (2002 рік), минуло 17 років, на цей час обмін паспортів громадян колишнього СРСР на паспорти громадянина України завершено, і органи міграційної служби видають лише паспорта громадянина України нового зразка у формі картки. З огляду на це, випадки встановлення належності до громадянства України є поодинокими і тому мають ретельно пере6вірятися, а рішення прийматися на підставі документів, визначених законодавством України з питань громадянства.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є братом заявника. ОСОБА_1 після звільнення з місць позбавлення волі жив у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, але після пожежі, що відбулася в будинку, в якій були втрачені і документи, заявник вже тривалий час - з 2007 року мешкає у нього. Підтвердив, що на час проголошення незалежності України ОСОБА_1 відбував покарання за вироком суду.

Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи - відділу ДМС, свідка, дослідивши надані заявником та витребувані судом письмові докази, суд приходить до наступного.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 16.04.1957 Центральним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу підтверджено факт народження у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

Наданою заявником довідкою адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 13.09.1990 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.140 ч.3 КК УРСР до 5 років позбавлення волі. Як зазначено в довідці, початок строку - 18.01.1990 року, кінець строку - 18.01.1995 року, звільнився по відбуттю строку покарання, вибув в АДРЕСА_1 /а.с.7/. Аналогічну інформацію підтвердила адміністрація ДУ Дніпровська виправна колонія (№ 89) /а.с. 40/.

Встановлено також, що ОСОБА_1 дійсно 13.12.1977 отримував паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_2 , виданий відділом внутрішніх справ Кіровського райвиконкому м. Новосибірська, що підтверджується паспортом, який на цей час є у заявника /а.с.4/.

За повідомленням Віце-консула Генерального консульства Російської Федерації від 14.10.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не набував громадянство Російської Федерації і у відповідності до законодавства Російської Федерації про громадянство, не є громадянином Російської Федерації /а.с.6/.

Навпаки, у вказаному паспорті наявна відмітка щодо громадянства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Інгулецького районного відділу ГУ ДМС України у Дніпропетровської області із заявою про документування паспортом громадянина України, однак у видачі паспорту йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 /а.с.8/.

Згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання громадян територіального органу ДМС від 10.11.2020, ОСОБА_1 з 22.01.1985 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.16/.

Таким чином, судом встановлено, що на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) ОСОБА_1 був зареєстрований на території України, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 і постійно проживав на території України.

Актом від 10.12.2020, складеним житлово-комунальною установою в присутності мешканців будинку, підтверджено, що ОСОБА_1 мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з 2007 року і по теперішній час /а.с.16/.

Надані документи свідчать про те, що заявником здійснені заходи отримання паспорта громадянина України, але вирішити це питання за відсутності рішення суду про встановлення факту її постійного проживання на території України їй не вдалося.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду в постанові від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц вказав на те, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України».

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.3 цього Закону громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Як встановив суд, ОСОБА_1 народився і постійно проживав на території України, 13.12.1977 отримував паспорт громадянина СРСР серії НОМЕР_2 , в якому є відмітка про те, що він є громадянином України, але в подальшому через життєві обставини не обміняв цей паспорт на паспорт громадянина України. Через відсутність паспорта з написом «громадянин України» заявник позбавлений можливості отримати новий паспорт громадянина України з підстав, зазначених у ст.3 Закону України «Про громадянство України», а тому він правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що громадянство України набувається, крім іншого, внаслідок прийняття до громадянства. Статтею 9 визначені умови прийняття до громадянства України, однією з яких є безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. Отже, належність та набуття громадянства України може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому змогу отримати паспорт громадянина України та реалізувати свої права, зокрема щодо отримання пенсії, державної соціальної допомоги.

За таких обставин, вважаючи, що в судовому засіданні показами свідка та дослідженими письмовими доказами підтвердився факт постійного проживання заявника в Україні, в тому числі і на момент проголошення Україною незалежності (24 серпня 1991 року), суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 228-229, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявлені ОСОБА_1 вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 - місце фактичного проживання - АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Інгулецький районний відділ в місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - 50026, м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, 9б.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 12.03.2021.

Повний текст рішення складено 15.03.2021.

Суддя О.М. Нестеренко