печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення пені 3% за кожен день прострочення на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається, позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просив стягнути на його користь 885 000, 00 дол. США.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви з додатками, прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема такі відомості як: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте, позивач не надав суду обґрунтований розрахунок суми пені в розмірі 3%, яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаним позовом, не сплатив судовий збір, посилаючись на те, що він звільняється від сплати судового збору згідно полоджень Закону України про захист прав споживачів».

Однак, зі змісту позовної заяви вбачається порушення відповідачем договірних зобов`язань, а не вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 року №1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст.1 ч.1 п.22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Враховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Відтак, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів"), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

У зв`язку цим, застосування Закону України "Про захист прав споживачів") дo правовідносин можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Сформульована правова позиція узгоджується і з практикою Верховного Суду України в питаннях сплати судового збору в справах про захист прав споживачів (ухвала від 01.03.2016 року, справа №6-484ц16).

Так, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як визначено у ст. 7 Закону України«Про Державний бюджет України на 2021 рік», з 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду та ним заявлено вимогу майнового характеру, а ціна позову становить 885 000 дол США, що еквівалентно 24780000, 00 грн., то позивач до позовної заяви повинен додати документ про сплату судового збору в розмірі 5 прожитковий мінімумів для працездатних осіб, що становить 11 350 грн. 00 коп.

Судовий збір слід сплатити за наступними реквізитами:

отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерс.р-н/22030101

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 380 04 897

рахунок отримувача 312 7

банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві

код банку отримувача 899998

код класифікації бюджету 220 30 101

призначення платежу 22030101;050; "Судовий збір", Печерський р/с, за (вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору)

ПІБ (назва) платника.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пільга про звільнення від сплати судового збору, передбачена ст. 22 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджується на позивача.

Для усунення недоліків, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 11 350, 00 грн. та надати суду докази його сплати, а також надати до суду обґрунтований розрахунок сум, які позивач просить стягнути.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а| тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строків на усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.175-177,185, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення пені 3% за кожен день прострочення на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,, - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий