КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/6004/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/5472/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙОТА»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Коренюк А.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙОТА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

у квітні 2018 року ТОВ «АЙОТА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача 110 025,10 грн в рахунок відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначало, що 14.09.2017 сталася дорожньо - транспорта пригода за участю автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який в порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якого автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у некерованому стані, вимушено зіткнувся в автобусом «Атаман», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «АЙОТА».

Постановою Дарницького районного суду м. Києві від 27.11.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Галицька».

На замовлення ПрАТ «СК «Галицька» ПП «Галавтоекспертиза» зважаючи на звернення позивача про виплату страхового відшкодування виготовлено звіт № 65/12/17 від 28.12.2017 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до цього звіту вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 195 025,10 грн. ПрАТ «СК «Галицька» виплатило страхове відшкодування у сумі 85 000 грн. Відтак решту суми, яка складає 110 025,10 грн має відшкодувати особа, винна у вчиненні шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.01.2021 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЙОТА» 110 025,10 грн матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 762 грн - судового збору, а всього - 111 787,10 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не звернув уваги та не перевірив відомості щодо місця його реєстрації та фактичного місця проживання, внаслідок чого відкрив провадження з порушенням правил територіальної підсудності та не задовольнив його клопотання про передачу справи за підсудністю. Суд прийняв до розгляду позовну заяву, незважаючи на те, що позивач сплатив судовий збір у меншому розмірі, ніж визначено законом, та не залишив позовну заяву без розгляду. Також у порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України додані до позовної заяви докази не засвідченні належним чином. Він звертав увагу суду про те, що звіт про розмір збитків не засвідчений та не має додатків та просив витребувати фотознімки, які є додатком до звіту та оригінал звіту, а також опитати як свідка оцінювача, проте такі клопотання були відхилені. Вважає, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, наданий позивачем не є належним доказом, оскільки відповідно до офіційної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ПП «Галавтоекспертиза» здійснює свою діяльність з основним видом по КВЕД 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах та не має відношення до встановлення вартості завданого матеріального збитку внаслідок ДТП. Суд призначив судову експертизу, проте експерту не було надано ні автомобіль на огляд, ні фотознімки, а тому за повідомленням експерта провести експертизу неможливо у зв`язку із відсутністю у звіті обов`язкових додатків - фотофіксації транспортного засобу під час його огляду. Протокол узгодження розміру страхового відшкодування не містить печатки страхової компанії. У клопотанні про допит як свідка президента ПрАТ «СК « Галицька» на предмет існування такого протоколу узгодження суд відмовив. Крім того, за звітом 195 025,10 грн це ринкова вартість автомобіля на час ДТП, а вартість відновлювального ремонту 237 245,90 грн, коефіцієнт фізичного зносу складає 0,47. Відтак з урахуванням зносу вартість відновлювального ремонту складає 125 740,33 грн. За страховим полісом ліміт відповідальності 100 000 грн, а тому позивач мав би заявити позов на суму 95 025,10 грн. Невідшкодована частина суми з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу складає 25 740,33 грн (125 740,33 грн - 100 000 грн страхового відшкодування). Суд також не взяв до уваги рецензію на звіт.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «АЙОТА» - Каченюк О.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що позов подано за місцем вчинення шкоди, а тому правила територіальної підсудності не порушено. Судовий збір на час подачі позову складав 1,5% від ціни позову проте не менше 1 762 грн, отже судовий збір ними сплачено правильно. Судом надано належну оцінку рецензії на звіт про оцінку транспортного засобу, та враховано, що рецензія зроблена не повноважною особою. На час ДТП автомобіль перебував у власності позивача, а тому він має право на відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.09.2017 на перехресті проспекту П.Григоренка та вулиці Драгоманова в місті Києві з вини ОСОБА_1 сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ «АЙОТА».

Вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києві від 27.11.2017.

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «СК «Галицька».

На замовлення ПрАТ «СК «Галицька» було проведено автоторознавче дослідження.

Згідно звіту № 65/12/17 від 28.12.2017, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Галавтоекспертиза», вартість збитку, завданого власнику автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 становить 195 025,10 грн.

ПрАТ «СК «Галицька» виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 85 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір шкоди, який перевищує розмір страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, яка завдала збитків. При цьому суд виходив з того, що наданий позивачем звіт про визначення вартості збитку, завданого власнику автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 відповідає вимогам законодавства, а рецензія, яка надана відповідачем щодо негативності такого звіту не є висновком експерта, а тому пріоритетність надається доказам, наданим позивачем.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного визначення судом першої інстанції розміру збитків, які підлягають стягненню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Чинним законодавством передбачено як стягнення відшкодування шкоди на підставі звітів про вартість матеріальної шкоди для подальшого ремонту автомобіля, або отримання відшкодування, якщо особа не бажає відновлювати транспортний засіб, так і за доказами про реально понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля.

Позов заявлено про стягнення збитків на підставі звіту про вартість матеріального збитку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 12 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Позивач на підтвердження розміру збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 надав копію звіту № 65/12/17 від 28.12.2017, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Галавтоекспертиза», відповідно до якого вартість збитку, завданого власнику автомобіля становить 195 025,10 грн. За змістом звіту ця сума становить повну ринкову вартість автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Надана позивачем копія звіту будь - яким чином не завірена.

Відповідач у весь проміжок розгляду справи заперечував дійсність цієї копії звіту, вказував, що такий звіт є неповним, оскільки не містить фотододатків, він не був повідомлений про день та час огляду автомобіля, та просив витребувати у позивача оригінал такого доказу та фотододатки до звіту, проте позивач таких доказів не надав та зазначив, що автомобіль уже відчужено. При цьому яку суму отримав позивач від відчуження автомобіля останній не вказав.

Ухвалами суду від 24.07.2019 та від 24.12.2019 за клопотанням відповідача у справі призначалися судові автотоварознавчі експертизи для визначення вартості збитків, проте експерт надав повідомлення про неможливість проведення експертизи через відсутність транспортного засобу та кольорових фото знімків пошкодженого автомобіля та пошкоджених складових частин автомобіля.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належно засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, та визнав копію звіту про вартість матеріального збитку, яка не засвідчена належним та допустимим доказом.

Суд не врахував положення вищезазначених норм та прийняв звіт про оцінку вартості матеріального збитку як належний доказ.

Позивач, достовірно знаючи, що проведення експертизи без надання фото знімків пошкодженого автомобіля неможливо, наполягав на проведенні експертизи за тими документами, що знаходяться у матеріалах справи (протокол судового засідання від 24.12.2020). При цьому позивач не вказав на будь - які об`єктивні обставини, які перешкоджають йому надати оригінал звіту з фото додатками, не вказав, з якого документа він зробив копію звіту, яка долучена до позовної заяви та за якою ціною було відчужено транспортний засіб.

Позивач також не надав будь - яких доказів про те, що йому як власнику автомобіля ПП «Галавтоекспертиза» чи ПрАТ «СК «Галицька» відмовлено у надані оригіналу звіту чи завіреної його копії разом з фото знімками, зробленими під час огляду автомобіля та на вказані обставини не посилався.

Оскільки позов заявлено на суму збитку, яка складає повну вартість автомобіля, то у разі отримання повного відшкодування збитку, особи, які здійснили таке відшкодування мають право вимагати від позивача передачі їм залишків такого автомобіля, або просити виключити із розміру шкоди вартість залишків автомобіля.

Саме позивач мав надати вищезазначені документи експерту для проведення автотоварознавчої експертизи, проте ухилився від надання таких доказів та про будь - які об`єктивні причини неможливості їх надання не зазначав.

Протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.03.2018 також не містить даних про те, як визначався розмір страхового відшкодування та від якої суми збитку таке відшкодування розраховувалося.

Оскільки відповідач не викликався на огляд автомобіля, та йому не надавалися будь - які документи щодо огляду цього автомобіля він об`єктивно позбавлений можливості надати будь - які докази на спростування розміру шкоди, визначеному у копії звіту, наданого позивачем, крім визначення розміру збитку за висновком судової автотоварознавчої експертизи. Проте для проведення такої експертизи позивач мав надати необхідні документи для її проведення, але таких дій не вчинив.

За вказаних обставин, з урахуванням положень ст. 109 ЦПК України, слід визнати невстановленим розмір матеріального збитку, про відшкодування якого заявлено позов.

Не доведення позивачем розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням належного йому транспортному засобу з вини відповідача є підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції помилково вважав, що розмір шкоди позивачем доведено не засвідченою у встановленому законом порядку копією звіту без надання будь - яких інших доказів.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Місцем заподіяння шкоди є перехрестя вулиць Драгоманова - Григоренка, що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва, а тому доводи апеляційної скарги про порушення судом правил територіальної підсудності колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до платіжного доручення судовий збір сплачено позивачем за подачу позовної заяви у сумі 1 762 грн, що відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а тому доводи апеляційної скарги щодо сплати судового збору у неповному розмірі суперечать наявним у матеріалах справи доказам.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙОТА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає за виключенням випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 18.03.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук