ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/7666/19

провадження № 22-ц/4809/360/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2020 року у складі судді Варакіної Н.Б.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі часток у праві власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Прохором Л.Є., він є власником 11/25 частки у праві власності на домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , з яких 11/20 належали ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 24.09.2001 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним Г.М. та 11/50 частки ОСОБА_3 прийняв у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , але не оформив своїх прав.

Згідно архівної довідки № 51863 від 25.02.2019 співвласником, а саме власником 14/25 частки у праві власності на зазначене домоволодіння по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1979 від 16.05.2002.

Відповідно до даних технічного паспорту на домоволодіння (інвентаризаційна справа № 468691), виготовленого ОКП «КООБТІ» станом на 18.02.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа земельної ділянки становить 734,9 кв.м загальна площа домоволодіння - 94,5 кв.м., в тому числі 51,6 кв.м. житлової площі. За даною адресою розташовано два житлових будинки, один з яких позначений на плані під літерами «Ааа1а2», глинобитний, обкладений цеглою, загальною площею 56,2 кв.м., в тому числі житловою площею 29,8 кв.м. (11/25 частки позивача), а другий - під літерами «Ббб1», цегляний, загальною площею 38,3 кв.м., в тому числі житловою площею 21,8 кв.м. (14/25 частки відповідача). Домоволодіння має надвірні будівлі та споруди: погріб «дЕІ», убиральню «Г», сараї «ДПд1ЕЗЗ1З2», вимощення «І», вигрібну яму «З», колонку «+», огорожу «N1N3».

Вказував, що право на приватизацію земельної ділянки співвласниками не реалізовувалось. Він має намір продати свій будинок та прилеглу до нього земельну ділянку, однак не може цього зробити без надання відповідного дозволу співвласника, з яким не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі земельної ділянки, що призводить до неможливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України.

Порядок користування земельною ділянкою існував ще між колишніми співвласниками домоволодіння за існуючою між ними домовленістю відповідно до розміру часток у праві спільної часткової власності, подвір`я розділено парканом (відповідно до даних технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду стоном на 08.09.1988, а також відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду станом на 16.08.2001) Зазначений поділ є умовним, оскільки жодних замірів чи визначення розмірів земельної ділянки відповідно до рівності часток не проводилось.

Відповідно до висновку про реєстрацію домоволодіння по АДРЕСА_1 була домовленість про зміну часток загальної власності, засвідченого нотаріальною конторою м. Кіровограда за № 596 від 16.02.1959.

Просив виділити йому в натурі 11/25 часток у праві власності на домоволодіння житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності, з присвоєнням окремої адреси виділеній частині. Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 відповідно до часток у праві власності житлового будинку. Стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Встановлено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0737 га, розташованою по АДРЕСА_1 згідно з варіантом №2 додатку №4 висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5095/5096/19-27 від 13.01.2020, відповідно до якого: ОСОБА_1 з часткою 11/25 користується відокремленою земельною ділянкою загальною площею 0,0325 га. (в додатку 4 позначено зеленим кольором), що відповідає його ідеальній частці. На земельній ділянці розміщений житловий будинок літ. «А» з прибудовами літ. «а-а2» та господарські будівлі.

Межі розподілу мають наступний вигляд:

- від лівої бокової межі вздовж фасадної межі по провулку 1-го Січня по ламаній довжиною 2,60+7,70+2,64м;

- від фасадної межі поворот ліворуч до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Б», далі на відстані 1,0 м від зовнішніх стін житлового будинку літ. «Б» та прибудов літ. «б,б1» довжиною 14,80 м;

- на відстані 1,0м від зовнішньої стіни прибудови літ. «б1» поворот ліворуч довжиною 4,50 м;

- далі поворот праворуч до перетину з задньою межею довжиною 20,10м;

- поворот ліворуч вздовж задньої межі до перетину з лівою боковою межею довжиною 6,48 м; - поворот ліворуч вздовж лівої бокової межі до перетину з фасадною межею довжиною 15,02+20,24 м.

ОСОБА_2 з часткою 14/25, користується відокремленою земельною ділянкою загальною площею 0,0412 га (в додатку 4 позначено синім кольором), що відповідає його ідеальній частці. До даної земельної ділянки наявний в`їзд через ворота. На земельній ділянці розміщений житловий будинок літ. «Б» з прибудовами літ. «б-б1» та господарські будівлі.

Межі розподілу мають наступний вигляд:

- від правої бокової межі вздовж фасадної межі по провулку 1-го Січня довжиною 8,69 м;

- від фасадної межі поворот праворуч до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Б», далі на відстані 1,0 м від зовнішніх стін житлового будинку літ. «Б» та прибудов літ. «б,б1» довжиною 14,80 м;

- на відстані 1,0м від зовнішньої стіни прибудови літ. «б1» поворот ліворуч довжиною 4,50 м;

- далі поворот праворуч до перетину з задньою межею довжиною 20,10м довжиною 20,10 м;

- поворот праворуч вздовж задньої межі до перетину з правою боковою межею по ламаній довжиною 5,50+1,72+7,78 м;

- поворот праворуч вздовж правої бокової межі до перетину з фасадною межею довжиною 32,74 м.

У задоволенні вимог про виділення позивачу в натурі 11/25 часток у праві власності на домоволодіння житлового будинку по АДРЕСА_1 , з присвоєнням окремої адреси виділеній частині - відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивач вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволені позовної вимоги щодо виділу в натурі часток у праві власності домоволодіння є незаконним та необґрунтованим, таким, яке ухвалене судом першої інстанції без надання належної оцінки усім наявним у матеріалах справ доказам та фактичним обставинам справи.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу про виділ йому в натурі 11/25 часток у праві власності на домоволодіння житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності з присвоєнням окремої адреси виділеній частині.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Позивач є власником 11/25 частки домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Прохором Л.Є.

Згідно архівної довідки № 51863 від 25.02.2019 співвласником, а саме власником 14/25 частки у праві власності на зазначене домоволодіння по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1979 від 16.05.2002.

За заявою ОСОБА_2 встановлені межі земельної ділянки розміром 0,0737 га в натурі та присвоєний кадастровий номер :14:126, що вбачається з технічної документації із землеустрою.

З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 надавалась на підставі рішення міськвиконкому ради народних депутатів від 29.04.1953 за № 519 попереднім власникам домоволодіння.

За заявою ОСОБА_1 до Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про проведення земельно-технічної експертизи, експертом зазначеної установи складений висновок експерта № 5095/5096/19-27 від 13.01.2020 за результатами проведення земельно-технічної експертизи.

Висновком експерта № 5095/5096/19-27 від 13.01.2020 за результатами проведення земельно-технічної експертизи визначено два варіанта порядку користування земельною ділянкою.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечив проти доводів скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2020 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою позивачем не оскаржувалося і тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно до його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них» (у редакції на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проєктних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

В судовому засідання апеляційного суду позивачу ОСОБА_1 було роз`яснено його право заявити клопотання про призначення судової - будівельної експертизи щодо можливості виділення його частки домоволодіння в натурі, на що він відповів відмовою, пославшись на те, що у нього є всі необхідні документи які підтверджують право власності на будинок.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про виділення ОСОБА_1 в натурі 11/25 часток у праві власності на домоволодіння житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження існування спору про виділ в натурі частки з майна між ним та відповідачем, доказів вчинення ним дій, які б свідчили про намір виділити свою частку у спільному майні в натурі та про наявність технічної можливості на це.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, які були предметом розгляду місцевого суду та зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 березня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко