Справа № 522/3976/20
Провадження № 2/522/3606/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації м. Одеси про визнання права на укладання договору найму та зустрічним позовом Приморської районної адміністрації м. Одеси до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до Приморської районної адміністрації м. Одеси в якому просить зобов`язати Приморську районну адміністрацію міста Одеси укласти договір найму з ОСОБА_1 , переоформити особистий рахунок на ОСОБА_1 та зареєструвати, як за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2007 року ОСОБА_1 постійно проживає та фактично утримує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вселилась в дану квартиру на прохання її наймача ОСОБА_2 для здійснення постійного догляду за останньою. Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 продовжила проживати у вказаній квартирі, утримувати її, сплачувати відповідні комунальні платежі. Для оформлення свого проживання у вказаній квартирі, позивач отримала розпорядження заступника міського голови про її вселення у вказану квартиру та працевлаштувалась до КП ЖКС «Порто-Франківський», дільниця №6. Однак, в 2019 році позивачеві було відмолено у переоформленні особистих рахунків по вказаній квартирі на своє ім`я, оскільки був відсутнім договір найму на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 23.03.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

26.06.2020 року Приморська районна адміністрація м.Одеси звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила виселити ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Зустрічні позовні вимоги вмотивовані тим, що квартира АДРЕСА_2 неприватизована та відноситься до житла комунального житлового фонду. Особистий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-яких дозволів на заселення в дану квартиру ОСОБА_1 відповідачем не надавалось. Більше того, ОСОБА_1 офіційно зареєстрована з 04.01.2018 року по даний час за адресою: АДРЕСА_3 та є власником цієї квартири, а також співвласником нерухомого майна в Одеській області. Відтак, ОСОБА_1 має постійне та зареєстроване місце проживання та не потребує покращення житлових умов.

29.10.2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи містяться заяви про слухання справи за відсутності сторін.

Суд, розглянувши справу за наявними в ній доказами, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 є неприватизованою. Особовий рахунок № НОМЕР_1 по даній квартирі відкрито на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується випискою з особового рахунку та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 207353323 від 23.04.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 27.01.2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

Листом від 20.09.2019 року № М-3072 Приморська районна адміністрація м. Одеси відмовила ОСОБА_1 в переоформленні особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2 з тих підстав, що позивач не є членом сім`ї померлого наймача квартири, що проживала разом з ним та була вселена на дану житлову площу у встановленому законом порядку.

Листом від 13.11.2019 року № М-3072/2 Приморська районна адміністрація м. Одеси відмовила ОСОБА_1 в переоформленні особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2 з тих підстав, що позивач не є членом сім`ї померлого наймача квартири, що поживала разом з ним та була вселена на дану житлову площу у встановленому законом порядку, та з тих підстав, що ОСОБА_1 не зареєстрована за вказаною адресою, а натомість зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 вважає дану відмову неправомірною, що змушує її звернутися до суду з даним позовом, який вона обґрунтовує спільним проживанням з померлою ОСОБА_2 з 2007 року по дату її смерті та подальше проживання в цій квартирі, фактичне утримання даної кватири, та її ремонт, що призвів до виключення даної квартирі з переліку об`єктів аварійного житлового фонду.

Так, за змістом ст. 65 ЖК України наймач має право в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їхні діти та батьки.

Аналогічна норма міститься в ст. 817 ЦК України, відповідно до ч.1 якої, наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому.

Суд враховує, що членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть із ним спільне господарство.

При цьому поняття члена сім`ї, яке застосовується у Сімейному кодексі України не можна ототожнювати з поняттям члена сім`ї наймача за ЖК України.

Так, згідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

ОСОБА_1 за родинними стосунками не була членом сім`ї ОСОБА_2 , а будь-яких доказів спільного проживання з ОСОБА_2 суду не надає.

Як вбачається зі змісту статті 106 ЖК України будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення.

Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму.

Причиною для зміни договору найму може бути смерть наймача.

Водночас, право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні, в тому числі і неповнолітні в особі законних представників.

У разі наявності спору, він може бути вирішений в судовому порядку.

Предметом доказування у справах про визнання права користування приміщенням, зміну, розірвання договору найму відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12 квітня 1985 (з відповідними змінами) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" є:

- укладення наймачем договору найму жилого приміщення;

- вселення позивача у спірне приміщення у встановленому порядку і фактичне проживання в ньому;

- коло осіб, які володіють самостійним правом користування спірним приміщенням на момент вселення, їх згода на вселення;

- умови та порядок вселення позивача, користування ним спірним приміщення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.04.2018 року по справі № 761/27882/15-ц.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 листом від 25.03.2009 року №М-1064 Приморської районної адміністрації Одеської міської ради відмовлено в наданні для мешкання квартири, в якій вона на той час проживала з сім`єю, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на квартирному обліку при райадміністрації не перебувала, а сама квартира розташована в аварійному будинку.

Пізніше, 23.04.2009 року ПРА ОМР звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про виселення, в якому просила виселити останню з квартири АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що померла наймач цієї квартири ОСОБА_2 знята з реєстрації 18.03.2009 року, а в самій квартирі КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено факт проживання ОСОБА_1 без належних документів.

З цих підстав, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 станом на березень 2009 року вселилась в квартиру АДРЕСА_2 та мешкала там без належних для того підстав.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів свого мешкання у вказаній квартирі в подальшому ОСОБА_1 не надає, а з довідки №100 КП ЖКС «Порто-франківський» від 17.12.2019 року лише вбачається, що ОСОБА_1 працює в КП ЖКС «Порто-франківський» на виробничій дільниці №8 на посаді робітника комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями з 14.04.2009 року.

Щодо даних в довідці від 02.02.2020 року, яка видана виробничою дільницею №8 КП ЖКС «Порто-франківський» відносно проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . то суд критично оцінює даний доказ, оскільки з 08.05.2014 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано 186/1000 частин квартири АДРЕСА_4 (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 207352437 від 23.04.2020 року), а з 04.01.2018 року по теперішній час зареєстровано її офіційне місце проживання по даній квартирі.

Отже, обставини фактичного вселення в 2007 році у спірне приміщення, дотримання нею порядку вселення, факту згоди наймача на вселення та реєстрацію місця проживання за спірною адресою, письмового звернення до наймодавця або власника житла з питанням її реєстрації, не доведені позивачем в процесі розгляду справи, як і факт постійно проживання разом із наймачем і ведення із ним спільного господарства.

Згідно ст. 31 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно ст. 42 ЖК України, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Позивачем не надано доказів того, що вона перебуває у відповідача на квартирному обліку як особа, яка потребує покращення житлових умов.

Враховуючи викладене, суд вважає, вимоги позивача про зобов`язання відповідача укласти договір найму житлового приміщення, переоформити особистий рахунок та зареєструвати відповідача за вказаною адресою, необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Щодо зустрічних вимог про виселення, то згідно ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.ст. 31, 42, 43 Житлового кодексу УСРС житлові приміщення надаються громадянам, які постійно проживають та зареєстровані в даному населеному пункті, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Проте, згідно до п. 38 «Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській ССР» громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу PCP, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української PCP. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Згідно ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення на підставі ордера на житлове приміщення.

Так як, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації м. Одеси про визнання права на укладання договору найму відмовлено, суд не вбачає підстав для проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 неприватизована та відноситься до житла комунального житлового фонду. Особистий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-яких дозволів на заселення в дану квартиру ОСОБА_1 . Приморська районна адміністрація м. Одеси не надавала.

Також, суд враховує, що ОСОБА_1 офіційно зареєстрована з 04.01.2018 року по даний час за адресою: АДРЕСА_3 та є власником цієї квартири, а також співвласником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 . Відтак, ОСОБА_1 має постійне та зареєстроване місце проживання та не потребує покращення житлових умов.

Зважаючи на те, що у ОСОБА_1 не має жодних документів, які підтверджують законність вселення та проживання, з нею не укладався договір найму на квартиру АДРЕСА_2 , тому вона як особа, що самоправно зайняла жиле приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Отже, як вже зазначалося квартира є комунальною власністю, а власником є територіальна громада м.Одеси, тому ОСОБА_1 підлягає виселенню без надання іншого житла.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації м.Одеси про визнання права на укладання договору найму - відмовити.

Зустрічний позов Приморської районної адміністрації м. Одеси до ОСОБА_1 про виселення - задовольнити.

Висилити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з квартири АДРЕСА_2 , без надання ОСОБА_1 іншого жилого приміщення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 березня 2021 року.

Суддя Чернявська Л.М.