УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2011/17542/12

Провадження № 6/638/293/21

19.07.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Запорожець Д. Д.

з участю судового розпорядника Календіної А. С.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2011/17542/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2011/17542/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходяться виконавчі листи №2011/17542/12, видані Дзержинським районним судом м. Харкова 20.03.2014 року. Боржник ОСОБА_2 повідомила заявника та інших боржників про отримання листа від Акціонерного товариства «Акцент - Банк» від 27.12.2019 року № Е.АВ.0.0.0.0/1 -33819 БТ, в якому зазначено, що 15.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Акцент - Банк» був укладений договір факторингу №1, відповідно до умов якого вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 07.02.2008 року у повному обсязі перейшли до АТ «Акцент-Банк». Тобто, ухвалені на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові рішення є незаконними, а також всі похідні від них документи, у тому числі виконавчі листи. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 29.02.2020 року, отриманої в електронній формі ОСОБА_2 , заборгованості по кредитному договору за номером НАD0GК01270081 від 07.02.2008 немає. Дата закриття кредиту 15.09.2008 року. Тобто, 15.09.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив право вимоги за кредитним договором іншій особі - ПАТ «Акцент-Банк», і з цієї дати втратив право вимагати від ОСОБА_2 через суд виконання грошового зобов`язання за договором. Після деяких скарг, надісланих у 2020 році ОСОБА_2 до НБУ, з`ясувалось, що ПАТ «Акцент-Банк» отримав страхове відшкодування по кредитному договору на підставі договору страхування від 25.03.2010 року і станом на 2013-2014 роки між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 правовідносин за зазначеним кредитним договором не існувало. Службові особи ПАТ КБ «ПриватБанк», зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам правосуддя, подавали до судів завідомо неправдиві відомості щодо наявності у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за зазначеним кредитним договором, незаконно отримали на підставі документів із завідомо неправдивими відомостями рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 р. по цій справі та рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2014 р., а також спірні виконавчі листи щодо всіх п`яти боржників. Виконавчі листи видано за рішеннями судів, ухваленими на підставі документів зі службовим підробленням, що містили завідомо неправдиві дані. Ці обставини мають значення для справи, оскільки виселення з квартири за рішенням, ухваленим на підставі підроблених документів, направлене на порушення цивільних прав заявника та цивільних прав інших боржників по справі. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» з 15.09.2008 року втратив право вимагати з ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання за кредитним договором та участі у судових процесах, пов`язаних з цим договором. Отже, обов`язок боржника ОСОБА_2 було припинено перед ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому виконавчі листи по справі №2011/17542/12 слід визнати такими, що не підлягають виконанню у повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Від ОСОБА_3 , яка в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява з проханням проводити судовий розгляд за її відсутністю з урахуванням її письмових пояснень, відповідно до яких ОСОБА_3 підтримує заяву ОСОБА_1 в повному обсязі, адже подальше виконання виконавчих листів буде направлене на незаконне порушення прав та свобод відповідачів у цій справі.

ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явилася, подала до суду письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_1 , згідно яких наголосила, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, адже подальше виконання виконавчих листів буде направлене на незаконне порушення прав та свобод відповідачів у цій справі. Фактичні обставини щодо закриття 15.09.2008 року кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк» є новими, а не нововиявленими, а тому ОСОБА_1 і звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають задоволенню.

Від ОСОБА_5 , який в судове засідання не з`явився, до суду також надійшли письмові пояснення, згідно яких останній просить суд розглянути заяву ОСОБА_1 за його відсутності, крім того наголошує, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за її відсутністю, а також письмові пояснення згідно яких звертає увагу суду, що з 15.09.2008 року її обов`язок перед стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» повністю відсутній, а тому наявні підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та задоволення заяви ОСОБА_1 .

Представник служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Жупник Ю. В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за її відсутністю, при винесенні рішення просить суд врахувати права та інтереси малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інші заінтересовані особи, а саме представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до частини 3 статті 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд вважає за можливим проводити судовий розгляд за відсутності учасників, які в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 року по справі №2011/17542/12 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , про звернення стягнення задоволено: звернуто стягненя на квартиру загальною площею 74,80 кв.м., житловою площею 46,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №HAD0GK01270081 від 07.02.2008 року), Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, виселено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які зареєстровані, та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 представника ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2013 року змінено, в позові Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 про зняття з реєстрації відмовлено, для задоволення грошових вимог за договором кредиту від 7 лютого 2008 року № HADOGKO1270081 року в розмірі 153 019 доларів США 12 центів початкову ціну предмета іпотеки - трикімнатної квартири АДРЕСА_2 встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в іншій частині рішення залишено без змін.

20 березня 2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист №2011/17542/12, 2/638/1073/13 про виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2014 року по справі №2011/17542/12 залишено без змін.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, процесуальний закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом. Передумовою ж для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з таких обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Верховний Суд зазначив у постанові від 16.01.2018 року по справі №755/15479/14-ц, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, умовно можна поділити на дві групи: процесуально-правові та матеріально-правові. До перших відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі знайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. До матеріально правових підстав відносяться встановлені ст.ст. 598 609 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) загальні підстави припинення зобов`язань.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його добровільним виконанням (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Як убачається з доводів заявника ОСОБА_1 , який є боржником за виконавчим листом у справі №2011/17542/12, як на підставу вимог заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, він посилається на те, що обов`язок боржника ОСОБА_2 було припинено перед ПАТ КБ «Приватбанк» 15.09.2008 року, отже АТ КБ «ПриватБанк» з 15.09.2008 року втратив право вимагати з ОСОБА_2 виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №HADOGKO1270081 від 07.02.2008 року та участі у судових процесах, пов`язаних з цим договором. У зв`язку з цим заявник вважає, що виконавчі листи по справі №2011/17542/12 слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Матеріали цивільної справи №2011/17542/12 свідчать про те, що 07.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 97200,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.02.2028 року. Також, 07.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки №HAD0GK01270081, відповідно до умов якого, відповідач в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру загальною площею 74,80 кв.м., житловою площею 46,00 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.02.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Т.А. за реєстровим №893, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 07.02.2008 року.

Тобто, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 мали місце кредитні правовідносини, на підставі яких у ОСОБА_2 виникли певні зобов`язання перед АТ «Приватбанк». Спір між сторонами вирішено в судовому порядку, що підтверджує рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 року, змінене рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2014 року.

Завершальною стадією цивільного процесу є стадія виконання судового рішення в добровільному чи примусовому порядку.

У разі наявності відкритого виконавчого провадження на виконання рішення суду має значення факт виконання рішення суду у процедурі виконавчого провадження і згідно частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставами закінчення виконавчого провадження можуть бути як визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п.5 Закону), так і визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення (п.1), затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання судового рішення (п.2), повне виконання виконавчого документа (п.9). Крім того, стягувачу належить право на подання письмової заяви про повернення виконавчого документа (п.1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається із відомостей про виконавче провадження, актуальних станом на 07.02.2021 року, виконавче провадження №42834345, боржником по якому є ОСОБА_1 , виконавче провадження №42834482, боржником по якому є ОСОБА_7 , виконавче провадження №42834457, боржником по якому є ОСОБА_2 , наразі зупинені.

Виконавчі ж провадження №42874657, боржником по якому є ОСОБА_3 , виконавче провадження №42874249, боржником по якому є ОСОБА_10 , знаходяться у стані «помилкове».

Заявник зазначає, що боржник ОСОБА_2 повідомила його та інших боржників про отримання листа від Акціонерного товариства «Акцент Банк» від 27 грудня 2019 року №Е.АВ.0.0.0.0/1 -33819 БТ, в якому зазначено, що 15 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Акцент Банк» був укладений договір факторингу № 1. Відповідно до умов договору факторингу вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 07 лютого 2008 року у повному обсязі перейшли до AT «Акцент Банк». Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи, є істотними для ухвалення правильного рішення у справі, оскільки свідчать про незаконність ухвалених на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових рішень, а також всіх похідних від них документів, у тому числі виконавчих листів.

Однак, заявником не наведено наявності матеріально-правових та процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню; в матеріалах справи відсутні відомості, на які посилається заявник, щодо підтвердження факту припинення зобов`язання, зокрема документи, що підтверджують факт укладення між АТ «А-Банк» та АТ КБ «Приватбанк» договору факторингу та передачі прав вимоги за договором, які є первинними документами, а міститься лише довідка АТ КБ «Приватбанк» від 29.02.2020 року, з якої вбачається, що заборгованості по кредитному договору за №HADOGKO1270081 від 07.02.2008 року немає, дата закриття кредиту 15.09.2008 року, та довідка АТ «А-Банк» від 20.02.2020 року за №20.1.0.0.0.7/20200220/062, з якої вбачається, що заборгованість у « ОСОБА_2 » перед АТ «А-Банк» відсутня, які є похідними документами за підписами окремих посадових осіб, а такі рішення про припинення зобов`язання мають бути прийняті посадовими особами кредитора, які мають повноваження на прийняття рішень і підписання документів, при цьому ці довідки є належним чином не засвідченими, чим порушено приписи частини 2 статті 95 ЦПК України.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Частиною першою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Визнання - це повідомлення стороною чи іншими особами, що беруть участь у справі, обставин, що підтверджують наявність чи відсутність фактів, які за законом повинні доводити друга сторона чи інші особи.

Процесуальним наслідком визнання в цивільному процесі однією зі сторін факту встановленим, є набуття фактом безспірного характеру і звільнення другої сторони від його доказування.

Частинами 1-3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порушення норм процесуального права, заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують його вимоги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутнє рішення кредитора, яким підтверджено припинення зобов`язання боржника. Разом з тим, з відомостей, наданих заявником, не вбачається, чи припинено зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором у цілому (або в певній частині), тобто заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_2 відсутня заборгованість за кредитним договором №HADOGKO1270081 від 07.02.2008 року.

Матеріалами справи не підтверджено і факту добровільного виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 року по справі №2011/17542/12, яке змінене рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2014 року боржником чи іншими особами, тобто боржником ОСОБА_1 не доведено наявності обставин, зазначених в статті 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчий лист помилково виданий Дзержинським районним судом м. Харкова, або у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

Розглядаючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не переглядає обставини справи, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили та повторно не встановлює будь-які обставини справи. З незрозумілих на те причин, наведені заявником обставини не були підставою заперечень проти позову та підставою для оскарження судового рішення, ухваленого Дзержинським районним судом м. Харкова 26.09.2013 року в апеляційному чи в касаційному порядку, при цьому відповідачі належним чином не виконали своїх обов`язків у змагальному процесі при розгляді цивільної справи №2011/17542/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд, повно та всебічно дослідивши заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2011/17542/12, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №2011/17542/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.07.2021 року.

Головуючий: