Провадження № 2/161/1231/21
У Х В А Л А

16 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

за участі:

представник позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої державі

В С Т А Н О В И В:

03.12.2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальні збитки в розмірі 119700,99 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні з ініціативи суду на вирішення сторін ставиться питання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник позивича та відповідач при вирішенні питання про закриття провадження у справі поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 3 ст. 6 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 135 від 17.06.2015 року, лейтенанта ОСОБА_2 , призначеного відповідно до наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України від 19.05.2015 року № 8-РС на посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової військової частини польова пошта НОМЕР_2 , вважати таким, що з 17.06.2015 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 10).

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 141 від 21.05.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_2 старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини, увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (у зв`язку із самовільним залишенням частини) (а.с. 11).

Судом також встановлено, що в період з 02.02.2017 року по 07.04.2017 року проводився аудит фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_3 , на фінансовому забезпеченні якої, перебуває військова частина НОМЕР_1 (до 17.07.2017 року польова пошта НОМЕР_2 ).

За результатами аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини польова пошта НОМЕР_2 , було виявлено переплати грошового забезпечення на загальну суму 380631,54 грн.

Розслідуванням встановлено, що під час проходження служби та виконання службових обов`язків на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини, лейтенант ОСОБА_2 не звертав увагу та не приймав рішучих дій стосовно відсутності належного обліку, контролю та доведення наказів, які є підставою для нарахування грошового забезпечення, що в подальшому призвело до переплат (а.с. 12-36).

Із наведеного слідує, що даний позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи про відшкодування майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажуроботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Зазначеними нормами права прямо передбачено, що військова служба є публічною службою.

Таким чином зі змісту позову слідує, що відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, своїми діями, які призвели до переплати грошового забезпечення, завдав шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 .

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями таіншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, завтердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас, у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Отже, цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.12.2018 року у справі № 11-892апп18, від 12.12.2018 року в справі № 14-481цс18 та від 13.02.2019 року в справі № 14-524цс18, а також Верховним Судом у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12.06.2019 року у справі №707/1679/17.

За таких обставин, цей спір як публічно-правовий повинен вирішуватися не в порядку цивільного судочинства, а за нормами КАС України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із урахуванням викладеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 256, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої державі закрити.

Роз`яснити позивачу Військовій частині НОМЕР_1 її право на звернення з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складання ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складання ухвали в повному обсязі.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 16 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області С.М. Рудська