22-ц/804/2017/21
265/5053/18

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 265/5053/18

Номер провадження 22-ц/804/2017/21

21 липня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивачка ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 травня 2021 року, постановлену у складі судді Гноєвого С.С., повний текст якої складено 14 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивачка, дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 . Позивачка прийняла спадщину після смерті батька шляхом подання заяви до нотаріальної контори у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

З огляду на те, що відповідачі ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_4 , який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, ОСОБА_1 просила усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки позивачка двічі поспіль не з`явилась у судові засідання, призначені на 13 квітня 2021 року та 14 травня 2021 року та не просила розглядати справу у її відсутність, позовну заяву слід залишити без розгляду. При цьому суд виходив з того, що при повторній неявці позивача у судове засідання суд не повинен з`ясовувати причини неявки належним чином повідомленого позивача та враховувати їх поважність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Скарга мотивована тим, що місцевий суд не врахував, що позивачка не з`являлась у судові засідання з поважних причин та надавала заяви про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, карантином, а також хворобою та смертю матері.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Інші учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Позивачка у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Встановлено, що дана справа в провадженні суду перебувала з червня 2018 року, судові засідання призначалися неодноразово.

У судові засідання, призначені на 10 квітня 2020 року, 16 квітня 2020 року, 05 травня 2020 року, 22 липня 2020 року, 29 вересня 2020 року, 07 грудня 2020 року, 19 січня 2021 року та 13 квітня 2021 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, надсилаючи на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із впровадженням на території України карантинних заходів та хворобою, проте ніяких медичних документів на підтвердження цього суду не надала, як не надала і заяви про розгляд справи за її відсутності. Також до суду не з`являлася і представник позивачки адвокат Хмаріна О.В. за невідомих суду причин.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 квітня 2021 року було визнано обов`язковою явку позивачки, проте вона знову не з`явилась у судове засідання, призначене на 14 травня 2021 року, подавши до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи до кінця червня 2021 року, у зв`язку з карантином та хворобою.

Отже, ОСОБА_1 двічі поспіль не з`явилася в судові засідання та завчасно не подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, і у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Отже, враховуючи те, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді першої інстанції, судові засіданні неодноразово відкладались, позивачка належним чином була повідомлена про дати, час і місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилася у судові засідання, суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не врахував поважність причин неявки позивачки у судові засідання.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позову без розгляду з додержанням норм процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

З огляду на те, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 липня 2021 року скаржниці було відстрочено сплату судового збору у розмірі 454,00 грн за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, є підстави для стягнення зазначених судових витрат з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 травня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в дохід держави за подання апеляційної скарги у розмірі 454,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 21 липня 2021 року.

Суддя: