Справа №463/7959/21
Провадження №2/463/1490/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

20 липня 2021 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Головатий Р. Я., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення першої (авансової) частини страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування (першу (авансову) частину у розмірі 297000 грн.

Позивні вимоги обґрунтовує тим, що 13.11.2014 між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №003467, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом SAAB 9-3 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та застрахованим додатковим обладнанням до нього.

У період страхування, а саме 03.03.2015 застрахований транспортний засіб було викрадено, що згідно з п.19.1.2 договору є страховим випадком. Відповідно до 24.2.4 договору у разі втрати транспортного засобу внаслідок страхового ризику «Незаконне заволодіння» страховик приймає рішення щодо виплати першої (авансової) частини страхового відшкодування, розмір якої згідно з п.23.15.1 договору становить 30% належного страхового відшкодування та виплачується після порушення кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом за умови надання страхувальником відповідних документів та предметів, відповідно до п. 23.15.1 договору та проводить таку виплату протягом 25 робочих днів з дня надання страхувальником страховику заяви про подію та необхідних документів.

Оскільки відповідно до п.23.4.3 договору розмір страхової виплати при незаконному заволодінні транспортним засобом розраховується за формулою дійсна вартість транспортного засобу на дату настання страхового випадку помножити на коефіцієнт недострахування та мінус франшизу і суми відшкодувань, що отримані від осіб, відповідальних за збитки, додаткові витрати і несплачені страхові внески, а дійсна вартість транспортного засобу встановлена сторонами у сумі 990000 грн. (п.6.6 договору), така вартість не змінилася, франшиза нульова, додаткових витрат не має, внески сплачені повністю, а тому розмір відшкодування становить 990000 грн., відповідно перша (авансова) частина страхового відшкодування складає 297000 грн.

Позивач 23.04.2015 у визначеному договором порядку заявив про настання страхового ризику та подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак 16.07.2015 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі порушення позивачем п.25.1.3, 20.2.2.2, 25.1.3, 25.1.6, 22.3, 22.2.3, 25.1.6 договору, мотивуючи таку відмову тим, що ключі від автомобіля, які вилучені правоохоронними органами не є оригінальними, та крім цього позивач надав неправдиві відомості про дату вилучення таких ключів. Також під час укладення договору страхування позивач повідомив неправдиві відомості щодо наявності на автомобілі сигналізації та про минулі страхові події.

Однак з такими твердженнями відповідача позивач категорично не погоджується та вважає, що у виплаті страхового відшкодування було відмовлено безпідставно та необґрунтовано, оскільки ключі від автомобіля та відомості про них не є предметом договору, відтак розбіжності щодо часу вилучення у позивача правоохоронними органами ключів від автомобіля не є підставою відмови у виплаті страхового відшкодування в силу положень п.25.1.3 договору. Відсутності інформації про минулі страхові події також не стосується предмета договору страхування, а відмова у виплаті страхового відшкодування в такому випадку передбачена лише у разі зміни ступеня страхового ризику, тоді як такої зміни під час дії договору страхування не відбулось. Крім того, транспортний засіб був обладнаний електронною системою захисту - імобілайзером, який вміщений у ключ транспортного засобу і не має інших брелків, тому інформація про наявність на транспортному засобі електронної системи захисту відповідає дійсності.

Що стосується тверджень про те, що вилучені правоохоронними органами ключі не є оригінальними, то саме ці ключі відповідач оглядав, склавши та без зауважень підписавши акт огляду транспортного засобу, та застрахував автомобіль саме з цим комплектом ключів, який позивач і надав правоохоронним органам. Крім цього, на адвокатський запит від 27.02.2020, скерований Crystal Way Inc, Chigago, USA, 03.06.2020 було отримано відповідь, згідно з якою транспортний засіб був куплений та відправлений в Європу лише з одним ключем, який є дублікатом, який не було вироблено на заводі. Таким чином ключ, який придбала Crystal Way Inc разом з автомобілем не був оригінальним ключем до транспортного засобу із самого початку, а тому у позивача не було об`єктивної можливості передати відповідачу оригінальний ключ. В той же час, відповідач самостійно за результатами огляду транспортного засобу застрахував автомобіль саме з тим комплектом ключів, який був наданий йому позивачем.

При цьому, зазначає, що у 2016 році позивач звертався до Личаківського районного суду м.Львова із позовними вимогами про стягнення страхового відшкодування та визнання частково недійсним договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №003467, у задоволенні яких було відмовлено рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11.07.2019 у справі №463/155/17, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 21.01.2020. В той же час звертає увагу суду на те, що підстави нового позову є відмінними від тих, які були викладені позивачем у 2016 році, а тому вважає, що підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Разом з тим, як вбачається з рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11.07.2019 у справі №463/155/17, яке набрало законної сили 21.01.2020, таке ухвалено за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у тому числі про виплату страхового відшкодування, з підстав необґрунтованої відмови відповідача у виплаті такої, всупереч умовам договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №003467 від 13.11.2014.

Так, позовні вимоги в цій частині позивач обґрунтовував тим, що 13.11.2014р. між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №003467, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом SAAB 9-3 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та застрахованим додатковим обладнанням до нього. Протягом періоду страхування, а саме 03.03.2015р. транспортний засіб було викрадено, що є одним із ризиків страхування. У встановленому договором порядку повідомив відповідача про настання страхового випадку та крім цього подав відповідну заяву про виплату страхового відшкодування, однак 16.07.2015р. відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування мотивуючи тим, що ключі від автомобіля, які вилучені правоохоронними органами не є оригінальними, та крім цього позивач надав неправдиві відомості про дату вилучення таких ключів. Також під час укладення договору страхування позивач повідомив неправдиві відомості щодо наявності на автомобілі сигналізації та про минулі страхові події. Такі причини відмови у виплаті страхового відшкодування вважає незаконними, оскільки відомості про дату вилучення ключів у кримінальному провадженні не стосуються предмета договору та страхового випадку. Що стосується оригінальності ключів, такі ним отримані від попереднього власника - фізичної особи, і саме ці ключі були під час огляду транспортного засобу перед укладенням договору страхування. Крім того, на момент укладення договору транспортний засіб був обладнаний електронною системою захисту - імобілайзером, який вміщений у ключ транспортного засобу і не має інших брилків. Що стосується відсутності інформації про минулі страхові події, така також не стосується предмета договору страхування, а відмова у виплаті страхового відшкодування в такому випадку передбачена лише у разі зміни ступеня страхового ризику, тоді як такої зміни під час дії договору страхування не відбулось. Тому, відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування вважає незаконною. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи, ринкова вартість автомобіля станом на 03.03.2015р. становить 833 597 грн. Дану суму як основний борг, а також три відсотки річних у сумі 29 495,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 114 150,80 грн. та пеню в розмірі 35 886,35 грн., які обраховані за період з 03.02.2015р. по 08.04.2019р. просить стягнути в примусовому порядку.

За вказаних обставин, доводи позивача щодо відмінності підстав нового позову від тих, які були викладені позивачем у 2016 році, не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищевказаним рішенням, а посилання на отримання 03.06.2020 відповіді на адвокатський запит від 27.02.2020, скерований Crystal Way Inc, Chigago, USA, згідно з якою транспортний засіб був куплений та відправлений в Європу лише з одним ключем, який є дублікатом, який не було вироблено на заводі, не змінює підстав позовних вимог, а є лише новими доказами на їх підтвердження.

Так, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Наведений висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20).

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що рішення у справі №463/155/17, яке набрало законної сили, ухвалене у справі між тими самими сторонами, стосується у тому числі і того самого предмета, яким в обох справах є стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №003467 від 13.11.2014, у зв`язку з настанням 03.03.2015 страхового випадку викрадення застрахованого транспортного засобу SAAB 9-3 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та з тих самих підстав - безпідставною та необґрунтованою, всупереч умовам договору відмовою відповідача від 16.07.2015 виплатити таке відшкодування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Враховуючи наведене, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення першої (авансової) частини страхового відшкодування слід відмовити.

Керуючись ст.186, 260, 261, 263, 354 ЦПК України,

постановив:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення першої (авансової) частини страхового відшкодування.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 20.07.2021.

Суддя: Р.Я. Головатий