Справа № 523/133/20
Провадження №2/523/2513/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді-Дяченко В. Г.,

за участю секретаря судового засідання Єпутатова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товатиства з обмеженою відповідальністю «Атланта», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта», ОСОБА_1 звернулись з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів: на користь ТОВ «Атланта» - 25090,81 грн., на користь ОСОБА_1 13427,35 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 червня 2019 року між TOB «АТЛАНТА» (далі Позивач/Агенство) з одної сторони, ОСОБА_2 (далі Відповідач/Власник), з другої сторони, і ОСОБА_1 (далі Позивач/Набувач) з третьої сторони, був укладений Договір № 66/16 про наміри укласти угоду (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.2 Договору, Агенство зобов`язується надати Власнику і Набувачу інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням Набувачем об`єкта нерухомості земельної ділянки площею 0,0999 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Об`єкт), а Набувач зобов`язаний сплатити надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому Договором.

У відповідності до п.2.1 Договору, вартість Об`єкта складала 20000 (двадцять тисяч) доларів США .

На виконання п.3 Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року було укладено Договір № 66/16 від 03.06.2019 року та сплачено частину винагороди у розмірі 13 100 (тринадцять тисяч сто) гривень, що еквівалентно 500 (п`ятистам) доларам США за офіційним курсом, що також підтверджується вказаним Договором від 03.06.2019 року.

У відповідності до умов Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року, Договір відчуження об`єкту повинен був бути укладеним не пізніше ніж 12.08.2019 року.

12.08.2019 року між сторонами не було досягнуто домовленості про продовження строку укладення договору відчуження Об`єкта.

12.08.2019 року позивач ОСОБА_1 надав Агенству повідомлення, в якому зазначив про відмову від укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки та вимагав повернути йому аванс у розмірі 500 (п`ятьсот) доларів США, що еквівалентно 13 100 (тринадцяти тисячам сто) гривень за офіційним курсом.

Його заява була розглянута та керівництвом «Атланта» TOB було прийнято рішення про повернення авансу, що підтверджується розпискою від 12.08.2019 року.

Позивач/Агенство у позові вказує, що Відповідач/Власник так і не виконав свої зобов`язання за Договором, не оплатив Позивачу надані йому інформаційно-посередницькі послуги, а тому просить стягнути з відповідача суму у розмірі 25 090 (двадцять пять тисяч девяносто) гривень 81 коп.

Позивач/Набувач у позові вказує, що Відповідач/Власник не виконав свої зобов`язання за Договором, а тому просить стягнути з відповідача суму у розмірі 13 427 (тринадцять тисяч чотириста) гривень 35 коп.

В судовому засіданні представник Позивача/Агенства підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що ТОВ «Атланта» надала необхідні інформаційно-посередницькі послуги, які пов`язані з придбанням відповідачем об`єкта нерухомості земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, а також його представники позовні вимоги не визнали та пояснили, що дійсно між позивачами та відповідачем був укладений Договір про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року, оскільки відповідач бажав продати вказану земельну ділянку. Але даний Договір не був заздалегідь підготовлений представниками ТОВ «Атланта» , в тому числі і з вини Набувача, який вчасно не прибув на укладення угоди , а тому станом на 12.08.2021 року укласти нотаріально посвідчений договір купівлі продажу земельної ділянки було не можливо з об`єктивних причин, а саме: перед укладенням Договору № 66/16 від 03.06.2019 року були досягнуті і узгоджені сторонами наступні домовленості:

1.Позивач 2 гарантував сторонам, що прибуде в м. Одесу не пізніше 4-5 серпня 2019 року для забезпечення організації укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, а прибув 12 серпня 2019 року о 16 год. 30 хв. на переговори.

2.Позивач 1 встановив і погодив зі сторонами необхідний термін це 3-4 робочих дня для проведення нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

3.За згодою сторін Договору № 66/16 від 03.06.2019 року 03 червня 2019 року було сторонами домовлено, що нотаріальним оформленням договору купівлі-продажу земельної ділянки буде займатися нотаріус зі сторони продавця, тобто ОСОБА_2 .. Повні контактні данні нотаріуса були надані позивачам під час укладення договору.

4.Обов`язковою домовленістю між сторонами була досягнута вимога відповідача про проведення заключної частини укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки в одному з підрозділів банку Південний, який має спеціальну кімнату для розрахунків з можливістю перевірки на достовірність грошових коштів в касі банку.

5.Всі контакти та перемовини за умовою Позивача 1 повинні здійснюватися тільки через ТОВ « Атланта».

6.Для забезпечення організаційно інформаційного супроводу укладення договору відчуження земельної ділянки Позивач 1 закріпив на весь термін підготовки договору співробітника ТОВ « Атланта» - ОСОБА_3 , яка ніколи забезпеченням організаційно інформаційного супроводу укладення договору відчуження земельної ділянки не займалась.

7.Для забезпечення організаційно інформаційного супроводу укладення договору відчуження земельної ділянки Позивач 1 отримав копії всіх необхідних документів від відповідача та від ОСОБА_1 .

З липня 2019 року та включно до 12 серпня 2019 року Позивач 1 неодноразово інформував відповідача про неможливість прибуття ОСОБА_1 в Україну у зв`язку з тим , що йому продовжили строк контракту , і тому співробітник ТОВ « Атланта» - ОСОБА_3 повідомила відповідачу , що « сделка не состоится ».

ТОВ « Атланта» не виконало жодного пункту 3.3 тристоронього Договору про намір укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року.

Через таку поведінку Позивачів стало зрозуміло, що укладення договору купівлі продажу земельної ділянки взагалі не відбудеться.

Тільки 11.08.2019 року відповідачу зателефонували з агентства нерухомості (Позивач 1) та запросили на 12.08.2019 року на 16 год. 30 хв. до них у офіс з приводу переговорів по Договору № 66/16.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 03 червня 2019 року між TOB «АТЛАНТА» (далі Позивач/Агенство) з одної сторони, ОСОБА_2 (далі Відповідач/Власник), з другої сторони, і ОСОБА_1 (далі Позивач/Набувач) ) з третьої сторони, був укладений Договір № 66/16 про наміри укласти угоду (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.2 Договору, Агенство зобов`язується надати Власнику і Набувачу інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням Набувачем об`єкта нерухомості земельної ділянки площею 0,0999 га , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Об`єкт), а Набувач зобов`язаний сплатити надані послуги в розмірі, в строк та в порядку передбаченому Договором.

В той же час, в Договорі не зазначено вартість кожної із послуг, яка надається Агенством.

На виконання п. 3 Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року було укладено Договір № 66/16 від 03.06.2019 року та сплачено частину винагороди у розмірі 13 100 (тринадцять тисяч сто) гривень, що еквівалентно 500 (п`ятистам) доларам США за офіційним курсом, що також підтверджується вказаним Договором від 03.06.2019 року.

У відповідності до умов Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року, Договір відчуження об`єкту повинен був бути укладеним не пізніше ніж 12.08.2019 року.

Позивач/Набувач не виконав п. 3.2.1 Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року і не з`явився в строк для укладення і нотаріального посвідчення договору відчуження Об`єкта.

Станом на 12.08.2019 року «Атланта» TOB не виконала п. 3.3 Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року і не надала Власнику і Набувачу інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням Набувачем об`єкта нерухомості земельної ділянки площею 0,0999 га , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

12.08.2019 року між сторонами не було досягнуто домовленості про продовження строку укладення договору відчуження Об`єкта.

12.08.2019 року Позивач/Набувач надав Агенству повідомлення, в якому зазначив про відмову від укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки та вимагав повернути йому аванс у розмірі 500 (п`ятьсот) доларів США, що еквівалентно 13 100 (тринадцяти тисячам сто) гривень за офіційним курсом.

Керівництвом «Атланта» TOB було прийнято рішення про повернення авансу, що підтверджується розпискою від 12.08.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що дійсно керівництвом ТОВ «Атланта» було вирішено повернути кошти відповідачу, оскільки фактично договір купівлі-продажу земельної ділянки не був укладений до дати, яка була визначена раніше у договорі про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.08.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що згідно Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року, Договір відчуження об`єкту повинен був бути укладеним не пізніше ніж 12.08.2019 року.

Частиною 1, 2 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Суд вважає, що фактично між сторонами зобовязання припинились за спільною домовленістю, оскільки ТОВ „Атланта погодилась повернути ОСОБА_1 аванс, що підтверджується розпискою останнього. В свою чергу, в розписці ОСОБА_1 також підтвердив, що він не має жодних претензій до ТОВ «Атланта».

Необхідно також відзначити, що в укладеному між позивачами та відповідачем Договору про наміри укласти угоду № 66/16 від 03.06.2019 року, не має жодної заборони, а також відповідальності відповідача щодо не укладення ним договору купівлі продажу вказаної земельної ділянки, після припинення строку дії договору про наміри укласти угоду.

Відповідно до п.5.3 вищезазначеного договору він не є попереднім договором у сенсі ст. 635 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст. 635 Цивільного Кодексу України договір про наміри (протокол про наміри), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Тобто така угода нічого не гарантує і не накладає на сторони ніяких зобов`язань.

Це документ, завдяки якому фіксується згода між сторонами. Він не має юридичної сили договору й не тягне за собою юридичних наслідків, тому усі вимоги, викладені в позові не містять під собою юридичного обґрунтування .

Правила тлумачення змісту правочину та умов договору викладено відповідно у статтях 213 та 637 ЦК України. Тому, навіть якщо приймати до уваги, що у вищезазначеній угоді про намір наявні всі істотні умови основного договору, і, він може вважатись попереднім договором незалежно від назви, то недотримання необхідної в такому випадку форми укладання такого попереднього договору тягне за собою його нікчемність. Оскільки, відповідно до чинного законодавства, попередній договір укладається в такій формі, як і основний.

ЦК України в ч. 3 ст. 6 закріплює положення про співвідношення договору і закону в тих випадках, коли щодо певних відносин існує зазначення в актах цивільного законодавства, але сторони бажають за згодою між собою врегулювати ці відносини інакше. В такій ситуації сторони договору мають право вибору: використати норми акту цивільного законодавства для врегулювання своїх відносин або за власним розсудом відступити від положень актів цивільного законодавства шляхом встановлення в договорі інших правил поведінки, ніж це передбачено законодавством. Однак законодавець обмежує право сторін договору відступити від положень актів цивільного законодавства трьома випадками, коли: 1) це прямо заборонено таким актом; 2) обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає із їх змісту; 3) обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає із самої суті відносин між сторонами (наприклад, в договорі купівлі-продажу автомобіля не можна обмежувати користування цим транспортом певним місцем керуванням ним). При цьому актуальності набуває норма, за якою обов`язковість положень актів цивільного законодавства може випливати із їх змісту. Це положення ЦК України слід розглядати таким чином, що сторони не можуть відступити від (відсутність у сторін права відступити від) змісту актів законодавства, якщо нормотворець зазначає на обов`язок діяти відповідно до цього акта.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У законодавстві передбачено порівняно небагато випадків, коли потрібно спеціальне оформлення договірних відносин купівлі-продажу. Коментована стаття містить у собі положення щодо форми договору купівлі-продажу нерухомого майна, де зазначається, що договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлових будинків (квартир) та іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Отже, в разі порушення сторонами в договорі норми ст. 6 ЦК України, правочин презюмується правомірним і дійсним поки судом не визнано протилежне, або такий правочин є нікчемним, якщо про його нікчемність прямо зазначається в законі.

Якщо допустити, що позивачі ТОВ « Атланта» та ОСОБА_1 даний Договір № 66/16 від 03.06.2019 року оформляли в розумінні вимог ст. 6 ЦК України, то він також у відповідності до ст. 657 ЦК України підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отриманий Позивачем 1 від Позивача 2 забезпечувальний платіж в розмірі 500 доларів США для забезпечення виконання зобов`язань за Договором це аванс, який підлягає поверненню, оскільки надалі сторонами не було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Доказом того, що «забезпечувальний платіж в розмірі 500 доларів США» - це аванс, є підтвердження цього факту самим Позивачем 2 ОСОБА_1 , а саме: у своєму « УВЕДОМЛЕНИИ» до ТОВ « Атланта» від 12.08.2019 року позивач ОСОБА_1 просить компенсувати йому суму переданого авансу в розмірі 500 доларів США в повному обсязі. ( а.с.8).

Таким чином, якщо сторонами при укладенні попереднього договору не були дотримані вимоги законодавства щодо форми укладення договору та його обов`язкового нотаріального посвідчення, то вирішувати на підставі вказаного договору спірні правовідносини у суді не має підстав.

У своїх позовних вимогах ТОВ « Атланта» просить про повернення не авансу, а фактично задатку.

Задаток передається від покупця продавцю у рахунок подальших платежів за основним договором. Він необхідний для того, щоб підтвердити намір однієї сторони укласти договір і продовжити відносини із другою. Задаток стимулює сторони до виконання раніше укладених домовленостей. Варто пам`ятати, що задаток доречний винятково під час підписання основного договору. Без останнього в цьому стимулюючому інструменті немає ніякого сенсу.

Аванс є передплатою, яку покупець передає продавцю з метою покупки нерухомості. При цьому сума вважається частиною майбутньої оплати, але не несе стимулюючу функцію (але наявність авансу є фактом зацікавленості сторін). Головна відмінність двох платіжних варіантів саме відсутність стимулюючої функції. У випадку із задатком сторони при відмові від підписання основного договору зазнають матеріальних втрат. Якщо покупець відмовляється від угоди задаток залишається у продавця. А якщо відмовляється продавець покупець отримую назад задаток у подвійному розмірі. У цьому випадку цей інструмент захищає інтереси двох сторін, що відповідає принципам правової держави. Цивільно-правові відносини засновані на принципах рівності і справедливості, а договір купівлі-продажу нерухомості саме є документом, на який поширюються норми Цивільного кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У випадку з авансом не передбачено штрафних санкцій до сторін за відмову від підписання основної угоди.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Атланта» та ОСОБА_1 є необгрунтованими.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України , суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову товатиства з обмеженою відповідальністю «Атланта», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.03.2021 року.

Суддя