Провадження № 22-ц/801/1568/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 рокуСправа № 127/28327/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Якименко М. М., Ковальчука О. В.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Департамент соціальної політики Вінницької міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Король О. П., в м. Вінниця, повне судове рішення складено 18 травня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

16 грудня 2020 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради подав позов до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії.

Позов мотивовано тим, що 10.11.2015 року ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради, як уповноважений власник, вперше звернувся із заявою про призначення житлової субсидії: просив призначити житлову субсидію з 01.05.2015 року. Однак позивачем із відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває автомобіль Fiat Scudo 2008р., об`ємом двигуна 1997, дата реєстрації 24.12.2014 року. Тому позивач вважає, що відповідачем було порушено вимоги підпункту 5 п. 5 Положення (в редакції чинній на момент призначення житлової субсидії, а саме при призначенні житлової субсидії на період з жовтня 2015 р. по грудень 2016 р. відповідач не повідомив про купівлю та набуття права власності на транспортний засіб на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності перевищує 50 тис. гривень. В результаті чого виникла переплата коштів житлової субсидії за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2016 р. в розмірі 22 641, 26 грн. Відповідач добровільно кошти не повернув та написав заяву від 02.03.2020 р., в якій вказав, що переплату коштів житлової субсидії у розмірі 22 641, 26 грн. не визнає та добровільно повертати не буде, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що

згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 придбав (купив) автомобіль 05.11.2014 року, перереєстрував цей же автомобіль 24.12.2014 року. у зв`язку з переобладнанням з вантажного на пасажирський, а із заявою про призначення субсидії звернувся 10.11.2015 року, тобто за збігом (закінченням) 12 місяців від дати придбання автомобіля.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 17 червня 2021 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд невірно встановив фактичні обставини справи: датою купівлі автомобіля відповідача є 24.12.2014 року, а за призначенням субсидії він звернувся 10.11.2015 року і не повідомив про придбання транспортного засобу. Зазначає, що відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що транспортний засіб Fiat Scudo 2008 року придбано 05.11.2014 року, а не 24.12.2014 року.

07 липня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін. Зазначає, що згідно дати першої реєстрації належного йому транспортного засобу Fiat Scudo 2008 року, яка вказана в свідоцтві про його реєстрацію, є 05.11.2014 року, що також підтверджує оформлений в цей день 05.11.2014 року Поліс обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4082734 на ім`я відповідача. Тому суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та прийняв правильне рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

По справі встановлено наступні обставини:

-10.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення (Лівобережне) із заявою про призначення житлової субсидії (а. с.5);

-10.11.2015 року ОСОБА_1 подав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії», відсутня інформація щодо придбання майна, на суму, що перевищує 50 тис. грн, яка здійснена впродовж12 місяців перед зверненням (а. с. 6);

-Позивачем прийнято рішення на підставі заяви ОСОБА_1 від 10.11.2015 року та доданої до неї декларації, про призначення субсидії на період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року включно відповідно до Постанови № 848 (а. с. 7-8);

- ОСОБА_1 був придбаний автомобіль Fiat Scudo, 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу (а. с. 40);

-05.11.2014 року ОСОБА_1 оформив Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4082734 відносно автомобіля Fiat Scudo, 2008 року (а. с. 38).

Між сторонами виник спір з приводу повернення надміру сплачених коштів житлової субсидії.

Порядок надання населенню субсидій регулюється відповідно до Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 (надалі Положення).

Пунктом 12 Положення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 зазначеного Положення (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про невірно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, слід зазначити наступне:

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реєстрація транспортних засобів проводиться у відповідності до Порядку реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) (надалі Порядок).

Відповідно до пункту 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як зазначено у пункті 16 Порядку, на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки.

Однією із підстав перереєстрації транспортного засобу є переобладнання транспортного засобу (пункт 33 Порядку). Відповідно до пункту 39 Порядку, у разі перереєстрації транспортного засобу свідоцтво про реєстрацію підлягає заміні на загальних підставах.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 автомобіля Fiat Scudo, 2008 року (а.с. 40) зазначено, що власником транспортного засобу є ОСОБА_1 , дата першої реєстрації транспортного засобу 05.11.2014 року. На зворотному боці Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в графі «Особливі відмітки» зазначено: СВ-ВО СХХ598370 05.11.2014. ВИСНОВОК 257426 14.11.2014. ПЕРЕОБЛАДНАННЯ МІСЦЬ-8 БЕЗ ВОДІЯ (а.с. 40 на звороті). Отже, інформація зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу підтверджує пояснення відповідача про те, що 24.11.2014 року відбулася перереєстрація транспортного засобу в зв`язку з переобладнанням та було видано нове свідоцтво серії НОМЕР_1 , а перша реєстрація була здійснена 05.11.2014 року (свідоцтво серії НОМЕР_2 ).

Доказом того, що транспортний засіб вперше був зареєстрований 05.11.2014 року є також Поліс НОМЕР_3 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого 05.11.2014 року страхувальником транспортного засобу виступив ОСОБА_1 (а.с.38)

Із заявою про призначення житлової субсидії до управління соціального захисту населення (Лівобережне) ОСОБА_1 звернувся 10.11.2015 року, тобто через 12 місяців після придбання автомобіля.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що субсидія була призначена відповідачеві правомірно та підстави для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді житлової субсидії відсутні. Прийшовши до висновку про відсутність порушень прав позивача з боку відповідача, суд першої інстанції вірно відмовивши в задоволенні позову через його недоведеність, а не у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, про застосування наслідків спливу якого просив відповідач (а.с.25).

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду без змін (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України) як такого що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч.1 ст. 382 ЦПК України), слід зазначити наступне.

За подання апеляційної скарги було сплачено 3 153 грн судового збору (а. с. 70), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, їх слід залишити за позивачем.

Відповідач судові витрати в суді апеляційної інстанції не поніс.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

М. М. Якименко