Справа № 454/6/17 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/3781/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря Ждан К.О.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 , прокурора Сеніва О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2020 року у справі за позовом в.о. керівника Червоноградської місцевої прокуратури до Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки. -

в с т а н о в и в:

В січні 2017 року представник Червоноградської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом до Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 02.02.2016 року сесією Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області прийнято рішення № 78 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 ».

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1, 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

За результатами розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_2 будучи депутатом Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» 02.02.2016 року під час проведення 4-ої сесії 7-го скликання не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 78 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 », не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів між особистими інтересами або інтересами близьких йому людей, а також приймав участь у голосуванні про вищевказане рішення. Як наслідок, вищевказаною постановою Сокальського районного суду Львівської області підтверджено порушення ОСОБА_2 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції", а тому останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Також прокуратурою з`ясовано, що 06.06.2016 року ОСОБА_2 на підставі вищевказаного рішення сесії Острівської сільської ради зареєстрував право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.1753 га, кадастровий номер :21:008:0079 по АДРЕСА_1 , про що державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 14887498.

Оскільки рішення Острівської сільської ради від 02.02.2016 року прийнято внаслідок вчинення депутатом цієї ради ОСОБА_2 корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку із невиконанням останнім покладеного ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, тому таке рішення підлягає скасуванню у судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2020 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Острівської сільської ради Сокальського району від 02.02.2016 року № 78 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 »

Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису №14887498 про право власності, внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.06.2016 року державним реєстратором Сокальської РДА.

Витребувано із володіння ОСОБА_2 та повернуто у власність територіальної громади Острівської сільської ради земельну ділянку площею 0.1753 га., кадастровий номер земельної ділянки :21:008:0079, в АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої 118467,74 грн.

Стягнуто з відповідачів Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та ОСОБА_2 солідарно на користь прокуратури Львівської області судовий збір в сумі 4977,02 грн., сплачений за подання позову до суду.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і не обґрунтованим, суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи, надав доказам неправильну оцінку.

Зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено статус земельної ділянки, яка надавалась ОСОБА_2 . В даному випадку це були землі комунальної власності, тобто позивачем мала бути Острівська сільська рада Львівської області, виходячи з того, що саме це її землі. Вважає, що суд не визначив процесуальний статус позивача по справі. Прокурор звертаючись до суду з позовом має обґрунтувати та донести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Крім того, звертає увагу на те, що суд не може стягнути витрати по оплаті судового збору з відповідача, оскільки такий відповідно до закону звільнений від його сплати, як учасник АТО.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 на підтримання вимог апеляційної скарги, прокурора Сеніна О.П. на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того що, рішення сесії Острівської сільської ради Сокальського району від 02.02.2016 року № 78 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 », прийняте за обставин вчинення депутатом Острівської сільської ради Сокальського району корупційного адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку з невиконанням останнім покладеного статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2016 року.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 02.02.2016 року сесією Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області прийнято рішення № 78 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сп. ОСОБА_2 ».

Згідно постанови Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1, 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

За результатами розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_2 будучи депутатом Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» 02.02.2016 року під час проведення 4-ої сесії 7-го скликання не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 78 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сп. ОСОБА_2 », не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів між особистими інтересами або інтересами близьких йому людей, а також приймав участь у голосуванні про вищевказане рішення.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення встановлена названим судовим рішенням, яке набрало законної сили, і вже не потребує доказуванню в даній цивільній справі.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У статті 45 названого Закону передбачено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Загальний склад ради визначається відповідно до закону про вибори.

Відповідно до частин 13 статті 59 Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону).

З аналізу частини другої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що обов`язки щодо попередження конфлікту інтересів у голови, секретаря та депутата місцевої ради покладено не лише на вказаних осіб, але і на відповідну постійну комісію, інших депутатів відповідної ради.

При виникненні конфлікту інтересів у голови, депутата місцевої ради вони мають діяти не лише у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону, згідно з яким сама можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язана з виконанням ними такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, але і з урахуванням вимог статті 35 Закону України «Про запобігання корупції».

У частині другій статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі такої особи у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про набуття права чи визнання такого права, не позбавлена можливості звернутися до відповідного органу про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене радою при прийнятті оскаржуваного рішення не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства.

До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року (справа №442/730/17, провадження №14-557цс18), відступивши від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №459/2673/16 у подібних правовідносинах.

Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 не міг брати участі у розгляді, підготовці та прийнятті оспорюваного рішення сільської ради, оскільки ним в порушення вимог названої вище статті Закону України «Про запобігання корупції» самостійно публічно не оголошено про конфлікт інтересів під час засідання сесії ради.

При цьому, не має правового значення та обставина, чи був його голос вирішальним у голосуванні при прийнятті сесією ради рішення.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Отже, спорювань рішення сесії Острівської сільської ради є незаконним та підлягає скасуванню за позовом прокурора.

Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Підстави для державної реєстрації прав визначені статтею 27 цього Закону.

Записи про державну реєстрацію скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Зважаючи на те, що рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснено державну реєстрацію прав власності, скасовано, тому державна реєстрація такого права власності також підлягає скасуванню органом, уповноваженим вчиняти такі реєстраційні дії, тому необхідності вирішувати це питання в судовому порядку немає.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 незаконно набув у власність спірну земельну ділянку, то у зв`язку із скасуванням рішення ради про передачу йому земельної ділянки у власність, така земельна ділянка підлягає поверненню у комунальну власність територіальної громади села, однак, підстав для витребування цієї земельної ділянки в порядку ст.ст.387, 388 ЦК України, як просить прокурор, немає.

Суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин і не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову з наведених вище мотивів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2488, 51 грн.

Решту суми в розмірі 2488, 51 грн. компенсувати Львівській обласній прокуратурі сплачених за подання позову до суду за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі ст.. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов в.о. керівника Червоноградської місцевої прокуратури до Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та ОСОБА_2 , третя особа Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Острівської сільської ради Сокальського району від 02.02.2016 року № 78 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 »

Повернути у власність територіальної громади с. Острів Сокальського району Львівської області: земельну ділянку площею 0.1753 га., кадастровий номер земельної ділянки :21:008:0079, в АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої 118467,74 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір в сумі 2488, 51 грн., сплачений за подання позову до суду.

Компенсувати Львівській обласній прокуратурі сплачених за подання позову до суду 2488,51 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12.03.2021 року

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.