ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1479/21-2 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

«21» липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним та визнання його недійсним з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , АТ «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним та визнання його недійсним.

Просив визнати удаваним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15 квітня 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М., як укладений для приховання договору іпотеки по забезпеченню повернення позики, та визнати його недійсним на підставі його нікчемності по причині недодержання письмової форми договору забезпечення основного зобов`язання, збов`язати ОСОБА_3 повернути йому отриману на підставі договору купівлі-продажу від 15 квітня 2014 року вказану квартиру.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2019 року замінено первісного позивача ОСОБА_5 на правонаступника ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

19 липня 2021 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову

В обґрунтування заяви зазначила, що постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у справі 334/11826/14-ц та прийнято нову постанову, якою скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2014 року у цій справі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року.

На час звернення існує велика ймовірність відчуження ОСОБА_3 спірної квартири. Не застосування заходів забезпечення позовних вимог може призвести до відчуження спірної квартири третім особам, що значно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення апеляційної скарги.

На підставі зазначеного просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії направлені на відчуження третім особам майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ) / квартири АДРЕСА_3 до закінчення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року.

Заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчинити певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено відповідно до заявлених позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати удаваним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15 квітня 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М., як укладений для приховання договору іпотеки по забезпеченню повернення позики, та визнати його недійсним на підставі його нікчемності по причині недодержання письмової форми договору забезпечення основного зобов`язання, збов`язати ОСОБА_3 повернути йому отриману на підставі договору купівлі-продажу від 15 квітня 2014 року вказану квартиру.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року, заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішення суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову у цій справі скасовано та прийнято нову постанову про скасування заходів забезпечення позову, застосовані ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2014 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження третім особам спірної квартири не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_3 чи інших осіб, які не є учасниками справи, вказаний вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом спору, і невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача,а тому заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним та визнання його недійсним задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження третім особам майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ) / квартири АДРЕСА_3 до закінчення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Строк пред`явлення до виконання до «20» липня 2024 року.

Дата видачі документа «21» липня 2021 року.

Копію ухвали направити учасникам справи в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України, для відома та виконання.

Повний текст ухвали складений 21 липня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова