ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2643/20
провадження № 2/753/3430/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, хоча повинен як батько надавати допомогу своїй дитині, у зв`язку із чим просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 32 725 грн. щомісячно на утримання дитини. Вказує, що на даний час відповідач проживає окремо від позивачки та сина. Зазначає, що ОСОБА_4 повинен і має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 18.02.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

12.03.2020 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що надає кошти на утримання сина в добровільному порядку. Визнаючи позов частково, вказує, що категорично не згоден з сумою аліментів, заявленою позивачем. Вважає її необґрунтованою, надмірною, оскільки її розмір не відповідає його доходам. Крім того, додав, що у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки.

11.08.2020 р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_6 від здійснення правосуддя, 27.11.2020 р.,у встановленому ЦПК України порядку справу передано у провадження судді Лужецької О.Р.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецької О.Р. від 16.12.2020 р. справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 06.05.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник пояснив, що орієнтовна сума щомісячних витрат на утримання сина складає 65 450 грн. та складається з: витрат на навчання сина у приватному закладі освіти «КМДШ» - 19 000 грн. в місяць, 3 500 грн. - послуги шкільного автобуса, гуртки з програмування та гри на фортепіано - 10 000 грн., витрати на малювання - 2 500 грн., ліки від алергії - 4 000 грн., продукти харчування - 5 000 грн., подарунки - 3 000 грн., канцелярія - 1 000 грн., одяг - 3 000 грн., Інтернет, витрати на паливо - 1 000 грн., подорожі - 27 000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково в сумі 5000 грн. Крім того, додав, що частина заявлених позивачем витрат не відноситься до суті аліментів, а за своїм змістом може бути додатковими витратами.

Повно та всебічно вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 23.05.2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.02.2020 року було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує те, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків сума доходу ОСОБА_4 за 2017 рік становить 339 733,60 грн., за 2018 рік - 339 362 грн., за 2019 рік - 561 452,29 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровим чоловіком, наявності у нього хронічних захворювань, які б суттєво впливали на його фізичний стан та перешкоджали сплачувати аліменти, судом не встановлено.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Позиція щодо стягнення розміру аліментів з урахуванням прожиткового мінімуму та обов`язку обох батьків утримувати дитину висловлена у постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року (справа № 61-26615св18).

Однак, суд визнає необґрунтованими доводи позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів в сумі 32 725 гривень щомісячно, оскільки належних та допустимих доказів про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному розмірі та потребу в такому розмірі аліментів суду не надано та судом не здобуто.

Доводи позивача щодо приховування відповідачем свого рівня доходів є лише її припущеннями, на яких у силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватися доказування.

Разом із тим, судом враховується і той факт, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки ОСОБА_4 , 1941 р.н. та ОСОБА_1 , 1951 р.н.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина суд враховує розмір середньомісячних витрат, необхідних на утримання дитини, вік дитини, стан здоров`я дитини та платника аліментів, наявність у відповідача непрацездатних батьків, а також те, що позивач є чоловіком працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває за своїм матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає.

Разом з тим, частина витрачених позивачем коштів за своєю правовою природою є додатковими витратами, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

А тому, з урахуванням принципів розумності та справедливості суд визначає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 7000 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам утримання дитини, а також не є заздалегідь непомірними для їх сплати відповідачем.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права в майбутньому звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, зміни способу їх стягнення, а відповідач з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 ч. 1Сімейного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ідентифікаційний НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.02.2020 і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА