Єдиний унікальний номер 341/1067/21
Номер провадження 2/341/666/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

представниці позивачки Свириди Г. С.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу запозовом ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно.

встановив:

15 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько. За життя батько склав заповіт від 26 січня 2006 року, яким усе належне йому майно заповів позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки, яка 17 січня 2006 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачці. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак перешкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З огляду на викладене, позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька право власності на 1/6 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Також, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері право власності на 1/6 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, які знаходяться за вищевказаною адресою.

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19 липня 2021 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та просили суд їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. 12 липня 2021 року подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, не заперечує щодо задоволення позову (а. с. 41).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивачки та її представниці, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, підтверджується, що батько позивачки спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

Копією заповіту від 26 січня 2006 року, посвідченого виконавчим комітетом Озерянської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області, внесеного в реєстрі за № 7, підтверджується, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів позивачці ОСОБА_1 (а. с. 12).

Мати позивачки спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області (а. с. 11).

Копією заповіту від 17 січня 2006 року, посвідченого виконавчим комітетом Озерянської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області, внесеного в реєстрі за № 3, підтверджується, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1 (а. с. 13).

Те, що позивачка є донькою спадкодавців, підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01 вересня 1964, де у графі «батько» зазначено « ОСОБА_2 », у графі «мати» зазначено « ОСОБА_3 » (а. с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , позивачка після укладення шлюбу 18 лютого 1978 року змінила прізвище на « ОСОБА_4 » ( а. с. 9).

Відповідно до довідки від 31 березня 2021 року № 128, виданої Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради про те, що на момент смерті спадкодавець ОСОБА_2 , 1921 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина спадкодавиця ОСОБА_3 , 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка позивачка ОСОБА_1 , 1957 року народження, зять ОСОБА_5 , 1957 року народження, внук ОСОБА_6 , 1985 року народження (а. с. 25).

На замовлення позивачки 02 листопада 2009 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19-21).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, який збудований 1974 року, підтверджується факт побудови вказаного будинку з господарськими спорудами, а саме: з верандою літера «а», верандою літера «а 1», літною кухнею літера «Б», коморою літера «В», стайнею літера «Д», стодолою-стайнею літера «Г», сарам літера «Ж», погребом літера «Ж 1», гаражем літера «Е», колодязем «№ 1», огорожею «№ 2», огорожею «№ 3» та воротами «№ 4» (а. с. 21).

З листа державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л. І. від 24 червня 2021 року № 503/02-14 убачається, що Галицькою районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на день смерті проживав у с. Слобода Галицького району Івано-Франківської області, 18 вересня 2009 року заведено спадкову справу за № 443. Із заявою про прийняття спадщини та на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно звернулась дочка спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в с. Слобода Івано-Франківської області. Інших осіб, які б звертались до Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 немає.

Крім того, Галицькою районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на день смерті проживала у с. Слобода Галицького району Івано-Франківської області, 24 грудня 2012 року заведено спадкову справу за № 534/2012. Із заявою про прийняття спадщини та на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно звернулась дочка спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в с. Слобода Івано-Франківської області. Інших осіб, які б звертались до Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 немає (а. с. 42).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з частиною першою статті 1258 ЦК України спадкоємці за заповітом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли раніше 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Існування колгоспного двору припинилось 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України "Про власність".

За нормами статтей 120, 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, які діяли до набуття чинності Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після набуття чинності Закону України "Про власність" від 15 квітня 1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки.

Так, довідкою від 31 березня 2021 року № 129, виданою Озерянським старостинським округом Бурштинської міської ради, підтверджується те, що згідно погосподарської книги № 3, Озерянської сільської ради народних депутатів за 1986-1990 роки, членами колгоспного двору у АДРЕСА_1 , які мали по 1/6 частці були: голова сім`ї - спадкодавець ОСОБА_2 , 1921 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дружина спадкодавиця ОСОБА_3 , 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочка позивачка ОСОБА_1 , 1957 року народження; зять ОСОБА_5 , 1957 року народження, внука ОСОБА_7 , 1978 року народження, та внук ОСОБА_6 , 1985 року народження (а. с. 26).

Таким чином, всі члени колгоспного двору мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 , та у них виникло право власності на майно у рівних частинах, зокрема у батьків позивачки - спадкоємців.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 лютого 2010 року, номер витягу: 25348043, підтверджується право власності на спірне будинковолодіння у розмірі 1/6 частки кожному члену сім`ї, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а. с. 22).

Суд установив, що на момент смерті спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_8 також належало право власності на 1/6 частини спірного житлового будинку кожному, однак вони за життя не встигли оформити правовстановлюючий документ на набуте ними майно через обставини, які від них не залежали.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормами статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна, після смерті спадкодавців, той факт, що спадкодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_8 володіли правом власності кожен на 1/6 частини спірного будинковолодіння, а позивачка, як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, а також, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 628, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,1 м2, житловою площею 64,2 м2, позначений за планом літерою «А», із верандою літерою «а», верандою літера «а 1», літною кухнею літера «Б», коморою літера «В», стайнею літера «Д», стодолою-стайнею літера «Г», сарам літера «Ж», погребом літера «Ж 1», гаражем літера «Е», колодязем «№ 1», огорожею «№ 2», огорожею «№ 3» та воротами «№ 4».

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 96,1 м2, житловою площею 64,2 м2, позначений за планом літерою «А», із верандою літерою «а», верандою літера «а 1», літною кухнею літера «Б», коморою літера «В», стайнею літера «Д», стодолою-стайнею літера «Г», сарам літера «Ж», погребом літера «Ж 1», гаражем літера «Е», колодязем «№ 1», огорожею «№ 2», огорожею «№ 3» та воротами «№ 4».

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 липня 2021 року.

Сторони:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

відповідач: Бурштинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 4, м. Бурштин Івано-Франківський район Івано-Франківська область, .

Суддя:М. Р. Мергель