ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

іменем України

11 березня 2021 року

м. Харків

справа № 631/1694/15-ц

провадження № 22-ц/818/885/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 листопада 2015 року в складі судді Марюхна Л.А.,

у с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що з 05 серпня 2015 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстровано в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Спільне життя не склалось у зв`язку з протилежними поглядами на життя, стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, збереження сімейних відносин неможливо. З червня 2012 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дітей не мають. Зазначає, що ОСОБА_2 на телефонні дзвінки не відповідає. Крім того, у зв`язку з віком та станом здоров`я їй важко виїжджати до Московського районного суду м. Харкова, тому звернулась з позовом за місцем своєї реєстрації до Нововодолазького районного суду Харківської області. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 листопада 2015 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 05 серпня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що подальше спільне проживання сторін по справі і збереження родинних відносин є неможливим, збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення.

Ухвалю Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції від 03 листопада 2015 року залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для скасування заочного рішення суду.

05 листопада 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справу розглянуто з порушенням правил підсудності, оскільки він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є підсудністю Московського районного суду м. Харкова. Підстав для зміни підсудності на час подання позову до Нововодолазького районного суду Харківської області не було. Позивачкою не надано доказів на підтвердження її стану здоров`я та неможливості виїзду до Московського районного суду м. Харкова. Крім того, він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Згідно з частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 серпня 2005 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а. с. 7).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року по справі відкрито провадження (а. с. 14).

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до частини третьої статті 122 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

З довідки Адресно-довідкового бюро УМВС України в Харківській області від 11 вересня 2015 року, поданої на запит суду, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до підсудності Нововодолазького районного суду Харківської області.

Відповідно до частини другої статті 110 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилалась на те, що їй важко виїжджати до Московського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим вона звернулась з позовом до Нововодолазького районного суду Харківської області, однак доказів на підтвердження підстав передбачених статтею 110 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) для зміни підсудності матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції всупереч вимогам частини третьої статті 122 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) відкрив провадження та розглянув позов з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що відповідач не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, в нього не було процесуальної можливості заявити про порушення правил непідсудність, що є поважною причиною в розумінні статті 378 ЦПК України та свідчить про наявність підстав для скасування рішення прийнятого з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю - до Московського районного суду м. Харкова.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 378, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 листопада 2015 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити на розгляд за встановленою підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 17 березня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський