Справа № 487/6134/16-ц
Провадження № 22- ц/812/580/21
У Х В А Л А

11 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Лівінського І.В. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року про закриття провадження, постановлену у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання закрито, на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 16 лютого 2021 року подала апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати апелянтом судового збору та надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку.

09 березня 2021 року на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом надано докази про сплату судового збору, а саме оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 454,00грн, а також надано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження. Представник апелянта адвокат Ткаченко О.І. поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила те, що відповідно до додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 26 січня 2021 року, укладеною між нею та ОСОБА_1 , направлення за підписом адвоката документів, зокрема апеляційної скарги відбувається лише після погодження правової позиції з замовником та після отримання його схвалення. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 з 08 лютого по 15 лютого 2021 року перебувала на амбулаторному лікуванні у Парутинській амбулаторії Куцурубського КП «ЦПМСД» обговорити та погодити правову позицію не було можливості, що призвело до несвоєчасного подання апеляційної скарги.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

З документів доданих до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не приймала участі в розгляді справи в суді першої інстанції, копія оскаржуваної ухвали на її адресу судом не направлялась. В апеляційній скарзі представник апелянта посилається на те, що ОСОБА_1 випадково дізналася про існування оскаржуваної ухвали від 11 серпня 2020 року, після ознайомлення з матеріалами іншої справи її адвокатом Ткаченко О.І. 26 січня 2021 року.

З наданої представником апелянта довідки, вбачається, що ОСОБА_1 з 08 лютого по 15 лютого 2021 року перебувала на амбулаторному лікуванні у Парутинській амбулаторії Куцурубського КП «ЦПМСД» з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ ст.» Відповідно до додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 26 січня 2021 року, укладеною між адвокатом Ткаченко О.І. та ОСОБА_1 обов`язковою умовою для подачі апеляційної скарги є її погодження з замовником.

Отже, не повідомлення судом ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, не направлення її копії оскаржуваної ухвали від 11 серпня 2020 року, а також перебування ОСОБА_1 на лікуванні в період після того, як представник ознайомився з вказаною ухвалою, є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року.

Враховуючи викладене, слід вважати, що строк ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому клопотання представника апелянта підлягає задоволенню, а пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду поновленню.

Таким чином, апеляційна скарга по даній цивільній справі за формою та змістом відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень статті 185 ЦПК України та інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню.

Керуючись ст. ст. 354, 359, 360, 361 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 серпня 2020 року.

Копію апеляційної скарги та додані до неї матеріали надіслати правонаступнику відповідачки.

Роз`яснити учасникам справи право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі, який має відповідати статті 360 ЦПК України, в строк не пізніше п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі подання відзиву надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Роз`яснити учасникам справи їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та наявності у Миколаївському апеляційному суді відповідної технічної можливості (наявність обладнання та можливість його використання у визначений день і час) - за допомогою системи «EasyCon».

Витребувати терміново з Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/6134/16.

Надіслати копію цієї ухвали апелянту, його представнику, правонаступнику відповідача та Заводському районному суду м. Миколаєва.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https://mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський