ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 29.04.2005 по 11.03.2016 позивачка перебувала в зареєстровано шлюбі з ОСОБА_1 . За час шлюбу подружжя придбало за рахунок спільних накопичених грошових коштів на ім`я ОСОБА_1 автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу відповідач особисто користується автомобілем та на пропозиції позивачки щодо поділу або компенсації вартості спільного сумісного майна не реагує. Відповідно до акту експертної оцінки від 03.12.2018 середня ринкова вартість автомобіля складає 555003,00 грн, виходячи з якої, позивачка погоджується на виплату компенсації на її користь 1/2 вартості автомобіля. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просила, визнати об`єктом спільної сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсал В, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визначити порядок користування об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобілем марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 наступним чином: перший та другий тиждень місяця користується ОСОБА_2 ; третій та четвертий тиждень місяця користується ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року задоволено позовні вимоги, вирішено визнати об`єктом спільної сумісній власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсал В, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майна, що є об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобіль марки Hyundai Santa FE, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визначити порядок користування об`єктом спільної сумісній власності подружжя - автомобілем марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 наступним чином: перший та другий тиждень місяця користується ОСОБА_2 ; третій та четвертий тиждень місяця користується ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3127,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя в частині визначення порядку користування об`єктом спільної сумісної власності подружжя - автомобілем марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 року випуску, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 29 квітня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ Дніпропетровської області від 29.04.2005 (а.с. 8).

11 березня 2016 року розірвано шлюб між сторонами, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ видано свідоцтво серія НОМЕР_3 від 11.03.2016 (а.с.9).

Судом першої інстанції встановлено, що в період шлюбу подружжя придбало за рахунок спільних накопичених грошових коштів на ім`я ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012 р.в, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1 підтверджено відповіддю регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області №31/4-766 від 20.02.2019 (а.с. 39).

18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до судового експерта-автотоварознавця Пилипенко О.С. із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу Hyundai Santa FE 2.2 CRDi, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатом експертного автотоварознавчого дослідження складено висновок про оцінку транспортного засобу №33/20А від 18 лютого 2020 року.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №33/20А про оцінку транспортного засобу від 18 лютого 2020 року, ринкова вартість автомобіля Hyundai Santa FE 2.2 CRDi, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 на дату оцінки складає 312329,71 грн (а.с.95-98).

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином нормами сімейного права встановлено право спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане у шлюбі, та рівність прав подружжя на це майно, якщо не доведені інші обставини.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17.

Про це неодноразово наголошував і Верховний Суд у постановах від 14.11.2018 у справі № 405/6250/15-ц, від 26.12.2018 у справі № 61-22896св18.

Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини 4, 5 ст.71 СК України).

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч.4 та ч.5 ст.71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно зі статтями 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Стаття 358 ЦК України визначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 16, 391 ЦК України).

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яка не може підмінятися рішенням суду, проте при виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 11.12.2019 у справі №523/4575/16-ц (провадження №61-4013св18).

Виходячи з викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених уточнених позовних вимог, встановивши, що спірний автомобіль набутий сторонами за спільні кошти під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі; встановивши, що згоди щодо порядку користування цим транспортним засобом сторони не досягли; враховуючи, що відповідачем не внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля, місцевий суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для встановлення порядку користування даним автомобілем та правильно встановлено певний порядок, з урахуванням інтересів кожного із співвласників.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних доказів, що позивач в установленому законом порядку може самостійно реалізувати своє право на користування та експлуатацію спірного автомобілю (водійського посвідчення), не мають правового значення, оскільки ці обставини жодним чином на обсяг прав позивача, як співвласника, не впливають.

Посилання заявника на те, що суд не вирішив питання щодо покладення на сторони рівних обов`язків з технічного обслуговування автомобіля, не спростовують правильність висновків місцевого суду, оскільки в силу статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна, тобто рівність обов`язків ОСОБА_2 і ОСОБА_1 щодо утримання транспортного засобу встановлена законодавством.

Колегія наголошує, що, відповідно до пояснень відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вирішити спір у даній справі шляхом укладення мирової угоди неможливо; автомобіль перебуває у володінні та користуванні відповідача; під час перебування даної справи у провадженні судів він, відповідач, не вносив на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля та відповідного наміру, на час розгляду справи апеляційним судом, не має.

Суд звертає увагу, що рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2020 року в частині визнання об`єктом спільної сумісній власності подружжя автомобіль марки Hyundai Santa FE, легковий універсалВ, білого кольору, 2012р.в, об`єм двигуна 2199 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 не оскаржується, тому апеляційний суд розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді