Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/948/19
провадження №2/624/2/21
УХВАЛА

іменем України

смт. Кегичівка 11 березня 2021 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого - судді Куст Н.М.,

за участю секретаря Проскурні Л.М.,

справа №624/948/19,

найменування (ім`я) сторін:

позивач: заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області,

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки державі.

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішуються ухвалою.

17 грудня 2019 року Заступник прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки державі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином, натомість надав заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника з урахуванням правової позиції викладеної в позовній заяві заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури в Харківській області №39/2-2455-19 від 11 грудня 2019 року.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, остання надала клопотання про відкладення справи у зв`язку з її відрядженням у м. Київ.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст. 210 ЦПК України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2, 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Згідно з пунктом 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) та від 14 грудня 2020 року у справі № справа № 201/9809/17 (провадження № 61-9842св19).

Виходячи з доводів представника відповідача, причиною неявки до суду є відрядження до м. Києва. Окрім того, суд звертає увагу, що дана цивільна справа знаходиться у провадженні суду з 17 грудня 2019 року. Представник відповідача неодноразово зверталася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату, зокрема просила перенести судові засідання призначені: 12 травня 2020 року, 09 червня 2020 року, 07 липня 2020 року, 10 листопада 2020 року, 16 лютого 2021 року.

Крім того, позивач звернувся із клопотанням (вх.346/21-ВХ від 02 лютого 2021 року) про пришвидшення розгляду справи, посилаючись на норми закону.

Отже, оскільки поважність причин неявки представника відповідача судом не встановлена, відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в відзиві на позовну заяву та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладено, керуючись ст. 2, 43, 44, 210, 259, 260 ЦПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.М. Куст