Єдиний номер справи 490/774/21
Провадження 22-ц812/1351/21 Головуючий по 1 інстанції Саламатін О.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2021р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2021р.

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку при звільненні,

встановила:

У лютому 2021р. ОСОБА_2 пред`явив в інтересах ОСОБА_1 позов до ТОВ "Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" про стягнення 29560 грн. заборгованості по заробітній платі та 144000 грн. компенсації за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач зазначав, що з 02.03.2020р. працював у відповідача на посаді головного рибовода і 24.04.2020р. був звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП.

Власником підприємства йому оголошено, що заробітна плата буде складати 16000 грн. з врахуванням податків.

Посилаючись на те, що за час роботи жодного разу не виплачувалася заробітна плата, а на момент звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2021р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ТОВ "Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" на користь ОСОБА_1 2286 грн. заборгованості по заробітній платі та 5970 грн. компенсації за час затримки розрахунку при звільненні.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на незаконність рішення суду в частині вимог про стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, просив його змінити та стягнути 59970 грн.

Відповідач, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, розпорядженням №1 від 02.03.2020р. генерального директора ТОВ «Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» до штатного розкладу з 02.03.2020р. введено посаду головного рибовода із місячним окладом у розмірі 4800грн. з 8-ми годинним робочим днем, п`ятиденний робочий тиждень із двома вихідними днями (субота та неділя).

Наказом № 5-к від 02.03.2020р. керівника ТОВ «Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» на посаду головного рибовода прийнято ОСОБА_1 із окладом 4800 грн.

Наказами від 17.03.2020р. за № 7-к «Про надання відпусток без збереження заробітної плати» та від 03.04.2020р. за № 9-к «Про надання відпусток без збереження заробітної плати» ОСОБА_1 надавались відпустки без збереження заробітної плати за угодою сторін на період карантину на 18 календарних днів з 17.03.2020р. по 03.04.2020р. та на 19 днів з 06.04.2020р. по 24.04.2020р.

За даними табелю обліку робочого часу ТОВ «Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» за березень 2020р. ОСОБА_1 відпрацьовано у цьому місяці 10 днів або 80 годин.

24.04.2020р. ОСОБА_1 подав заяву про звільнення з посади головного рибовода за угодою сторін з 24.04.2020р.

Наказом роботодавця від 24.04.2020р. за № 10-к ОСОБА_1 звільнено з 24.04.2020р. з посади головного рибовода за угодою сторін - п.1 ст.36 КзпП.

Згідно довідки ТОВ «Миколаївське сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» від 04.02.2021р. ОСОБА_1 за березень 2020р. нараховано 2286 грн. заробітної плати.

З`ясувавши, що на час звільнення відповідач не виплатив позивачу всіх сум, що належать йому від підприємства, суд ухвалив рішення про часткове задоволення вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Рішення суду в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку на підставі ч.1 ст.367 ЦПК.

При вирішенні вимог про стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, судом встановлено, що заборгованість по заробітній платі складає 2286 грн., а не 29560 грн., як було заявлено у позові.

Врахувавши часткове задоволення позову та суму заборгованості по заробітній платі, незначний період роботи позивача, якого направлено на роботу Миколаївським міським центром зайнятості і стан його здоров`я (є особою з інвалідністю третьої групи по зору), суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.117 КЗпП для стягнення з відповідача 5970 грн. компенсації за час затримки розрахунку при звільненні.

Аргументи відповідача щодо порушення норм матеріального права не можна визнати обґрунтованими, тому що спір про розмір належних позивачу сум при звільнені вирішено на користь позивача частково, а тому суд правомірно застосував до спірних правовідносин положення ч.2 ст.117 КЗпП та з урахуванням наданих сторонами доказів навів мотиви прийнятого рішення з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2021р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2021р.

Головуючий: Судді: