ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1800/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Мицик Ю.С.

з участю секретаря Береговенко Н.Г.

учасники справи не з`явилися,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, звернулась до суду із позовом до відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.02.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис № 249 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 55585,58 грн. та 850,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом в порушення вимог закону не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а банком не було надано нотаріусу належний пакет документів, який давав би підстави для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису. Жодних вимог від банку про усунення порушень виконання зобов`язань позивач не отримувала, що є також підставами для визнання його таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 249, вчинений 26.02.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2020, у справі було відкрито провадження та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

17.01.2019 від представника позивача ОСОБА_1 - Калініна Сергія Костянтиновича до суду надійшла заява про забезпечення позову, яку ухвалою від 20.01.2020 повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 30.03.2020 справу призначено до розгляду по суті та закрито підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.08.2020 витребувано у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 249 від 26.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Банк Форвард" заборгованості за кредитним договором в розмірі 55 585,58 грн. та 850,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

Позивач та її представник з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертались. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак надали суду заяву в якій просили розгляд даної справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, при цьому про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надано. У визначений строк відповідачем відзив не надано.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву в якій просила розгляд даної справи проводити за її відсутності.

На виконання ухвали суду від 20.08.2020, витребуванні належним чином завірені копій матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 249 від 26.02.2019 суду не надано.

Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. було вчинено виконавчий напис № 249 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 55585,58 грн. та 850,00 грн. за вчинення виконавчого напису

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що за приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012 за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87 "Про нотаріат; нормативно-правовий акт № 3425-XII від 02.09.1993">88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 № 6-887цс17.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості.

Так, стороною відповідача не було надано суду докази на підтвердження належного відправлення позивачу (боржнику) вимоги про погашення заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку.

Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Суд вважає, що стороною відповідача не надано суду переконливих доказів, які б свідчили про безспірність заборгованості позивача, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, враховуючи, що запропоновано стягнути заборгованість за період з 14.12.2006 по 12.03.2018.

Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259,263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 249, вчинений 26.02.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, яким запропоновано звернути стягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» за період з 14.12.2016 по 12.03.2018 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 55585,58 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 850,00 грн., а всього суму в розмірі 56435,58грн.

Стягнути із Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 105) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), - судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Ю.С. МИЦИК