Справа № 234/2789/21
Провадження № 2/234/2222/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.,

при секретарі судового засідання Зеленкової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську Донецької області клопотання позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Одночасно з позовною заявою від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення вищевказаного позову, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказана квартира належить в рівних долях по Ѕ частки їй ( ОСОБА_1 ) та померлій. Вважає, що відповідачі по справі мають намір продати Ѕ частку спірної квартири третім особам, що зробить неможливим виконання судового рішення. Просить накласти арешт на Ѕ частку вказаної вище однокімнатної квартири, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити державному нотаріусу Першої краматорської нотаріальної контори Уваровій Г.І. видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до ухвалення остаточного рішення по справі.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Так, із клопотання ОСОБА_1 убачається, що остання звернулася до суду про забезпечення її позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про усунення останніх від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів за №1462158 від 10.09.2005р померлій ОСОБА_4 на праві власності належала Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частина квартири належить позивачці ОСОБА_6 .

Встановлено, що за життя ОСОБА_4 10.09.2005 склала заповіт на ім`я позивачки, яким заповіла останній все належне їй ( ОСОБА_4 ) майно, який був посвідчений державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., та зареєстрований в реєстрі за №1-9820.

13.07.2016 ОСОБА_4 склала інший заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно, заповіла своїй правнучці ОСОБА_2 та її батьку ОСОБА_3 .. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., та зареєстрований в реєстрі за №1-2624.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпечення позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У частині шостій статті 153 ЦПК України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії та іншими заходами.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК україни суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину спірної квартири, та заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , задовольнивши тим самим вимоги позивачки ОСОБА_1 .

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частку однокімнатної квартиру АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2005, посвідченого Першою краматорською ДНК, та зареєстрованого в реєстрі за №1-9819.

Заборонити державному нотаріусу Першої краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до ухвалення остаточного рішення по справі.

Копію ухвали надіслати до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської, а також державному нотаріусу Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровій Галині Іванівни, до виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: А.М.Лутай