Справа № 752/6251/21
Провадження № 2/752/5709/21
У Х В А Л А

15.03.2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маніфою» про визнання кредитного договору частково недійсним та його розірвання, -

в с т а н о в и в :

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків відповідно до ст.185 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач керується Законом України «Про захист прав споживачів», в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати частково недійсним договір укладений між нею та відповідачем та розірвати його.

Водночас, позивач повідомляє, що на нього відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються вимоги щодо сплати судового збору, оскільки ним поданий позов, що пов`язаний з порушенням прав споживачів.

З позовної заяви вбачається, що 05.11.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Маніфою» було укладено кредитний договір № 1246632 на суму 3400,00 грн.

Так, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. п. 1, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

На дату укладення кредитного договору стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладена в наступній редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За приписами п. п. 1,7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця,кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Відповідно до позовної заяви кредит надавався на суму 3 400,00 грн.

Таким чином, оскільки загальний розмір кредитного договору № 1246632 від 05.11.2020 року становить 3 400,00 грн, що не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, тому на нього не поширюється сфера дії Закону України «Про споживче кредитування» та до указаних відносин не застосовується Закон України «Про захист прав споживачів».

У зв`язку з викладеним позивачу слід сплати судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

За правилами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, у відповідності до ст.ст. 175,185 ЦПК України, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маніфою» про визнання кредитного договору частково недійсним та його розірвання - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк