Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/6863/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваканда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвієнко Оксана Олександрівна про визнання недійсним Договору поруки, Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним Договором та скасування запису в Державному реєстрі речових прав.

12.07.2021 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення вищевказаного позову, шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які дії реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження щодо її квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,2 кв.м житловою 39,4 кв.м., реєстраційний номер майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 3844854, до набрання рішенням суду законної сили. Дана заява мотивована тим, що 17.11.2006 року колишній чоловік заявника ОСОБА_2 уклав кредитний договір № 12-06Ип/05 з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», а заявник виступила поручителем за даним кредитним договором та в забезпечення виконання зобов`язань уклала з банком договір іпотеки, яким передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їй на паві власності.

В березні 2021 року позивачу стало відомо, що 04.04.2019 року ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" уступив право вимоги за кредитним договором№ 12-06Ип/05 та іпотечним договором ТОВ «Фінансова компанія «Арагон». 20.05.220 року права іпотекодержателя перейшли до ТОВ «Ваканда» за договором відступлення права вимоги за іпотечним договором. Позивач вказує, що дії відповідачів є незаконними, перехід права іпотекодержателя від ТОВ «Арагон» до ТОВ «Ваканда» було проведено не у спосіб передбачений законодавством. Позивач зазначає, що існує реальна загроза того, що відповідач ТОВ «Ваканда»», яке є іпотекодержателем квартири на сьогоднішній день, може здійснити відчуження на користь третіх осіб та позбавити заявника житла.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням викладених позивачем обставин, та наданих доказів на підтвердження її вимог, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо правомірності відступлення права вимоги за іпотечним договором, та невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може застосувати заходи щодо відчуження майна.

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом арешту майна, жодним чином не позбавляє власника права власності чи права володіння цим майном.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9 ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки обмежень, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що підлягає до задоволення вимога про забезпечення позову шляхом встановлення заборони усім суб`єктам державної реєстрації приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити

Заборонити усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які дії реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,2 кв.м житловою 39,4 кв.м., реєстраційний номер майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 3844854.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. Я. Ярмола