ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4458/21
провадження № 2-з/753/49/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду міста Києва 3 березня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 березня 2021 року заяву про забезпечення позову передано судді Шаповаловій К.В. (фактично передано судді - 4 березня 2021 року).

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить вжити таких заходів шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, заявниця зазначає, що має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявниця вказала, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 (брат майбутнього відповідача), який є батьком її двох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати. За життя він не подав заяви до відділу реєстрації актів цивільного стану для зазначення його батьком дітей, а отже запис про батька у відповідних свідоцтвах про народження був зроблений зі слів матері. Встановлення факту батьківства їй необхідно для оформлення спадщини на малолітніх дітей, після смерті їх батька та бабусі. На цей час свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 отримав рідний брат померлого та другий син померлої - ОСОБА_2 . Заявниця зазначає, що ОСОБА_2 подав оголошення про продаж квартири, а тому вона вважає за необхідне накласти арешт на квартиру до ухвалення рішення у справі про встановлення факту батьківства.

Вивчивши доводи заяви та подані до неї матеріали, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150

ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 150

ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства забезпечення позову має на меті запобігти ускладненню чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявница вказує, що її малолітні діти є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , а отже мають право на частину квартири, яка залишилась після смерті їх батька. При цьому вона зазначає, що на цей час факт батьківства померлого ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей не встановлено, у свідоцтвах про народження батьком малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 записаний ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 . Відомостей щодо іншого власник (власників) 1/3 частини квартири вказаний витяг не містить, заявницею відомостей таких суду не надано. При цьому заявниця просить накласти арешт на всю квартиру АДРЕСА_1 .

Заявницею не надано доказів того, що на цей час вона чи її малолітні діти мають право на вказане нерухоме майно, а також доказів того, що ОСОБА_3 , якого вона вважає батьком своїх дітей та ОСОБА_6 за життя мали у власності квартиру (частину квартири) АДРЕСА_1 , не надано доказів того, що між нею та ОСОБА_2 дійсно існує спір стосовно вказаної квартири.

Зазначення ОСОБА_1 про те, що квартира, арешт на яку вона просить накласти, на цей час продається ОСОБА_2 , а отже у випадку задоволення її позову про встановлення факту батьківства та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, виконання рішення суду буде утруднене та чи взагалі неможливе, оцінюється судом критично з огляду на таке.

Як доказ того, що ОСОБА_2 має намір продати квартиру, заявницею до заяви подано скріншот Інтернет сторінки, на якій наявне фото, та яка містить напис «Харківське ш, 170, 3 кімнати 76/42/8, 51860$».

Проте, вказане не може бути належним доказом того, що у цій об`яві продається саме квартира, арешт на яку просить накласти заявниця, оскільки вказана об`ява не містить достатніх ідентифікаторів, для встановлення ідентичності квартири, про яку йдеться мова у заяві про забезпечення позову та квартири, що продається за вказаною об`явою, з огляду й на те, що будинок АДРЕСА_2 є багатоповерховим, а отже в ньому одночасно може продаватись не одна квартира. Крім того, у наданому заявницею скріншоті вказана загальна площа квартири 76 кв.м., в той час, як відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 74 кв.м.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Заявницею не враховано, що оскільки ОСОБА_2 (майбутній відповідач) є власником лише 2/3 частини квартири, накладення арешту на всю квартиру АДРЕСА_1 зачіпає права та інтереси іншого співвласника квартири, який можливо не має відношення до майбутніх вимог заявниці та призведе до порушення його прав на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, що є неприпустиме.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості особи користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; зважаючи на те, що позивачем не надано належного обґрунтування та достатніх доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, враховуючи відсутність доказів того, що між заявницею та майбутнім відповідачем дійсно існує спір щодо вказаного нерухомого майна, належних доказів наявності у відповідача права власності на всю квартиру АДРЕСА_1 станом на день звернення із відповідною заявою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Шаповалова К.В.