Справа № 212/5400/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Крівцової І.В., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтовування позову вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі - продажу від 27.03.2020 року. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 03.11.2005 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 25.06.2013 року. У 2015 році квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Відповідачі у справі у 2017 році виїхали за кордон, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в квартирі не мають.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає, просив розглядати справу у його відсутність у зв`язку з перебуванням поза межами країни.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає, просив розглядати справу у його відсутність у зв`язку з перебуванням поза межами країни.

Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що за договором купівлі - продажу квартири від 27.03.2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., ОСОБА_1 отримав у власність від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.5-10)

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 205506609 від 27.03.2020 (а.с.11).

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради від 11.06.2021 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13)

Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Аналогічну норму містить також частина перша статті 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в силу положень частини другої статті 64 ЖК Української РСР, частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР не є членами сім`ї власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , не проживають разом із ним у цьому житловому будинку, не ведуть спільного господарства.

Таким чином, враховуючи факт добровільного припинення користування спірною квартирою відповідачами більше року, який є підтвердженим, суд вважає, що право відповідачів на користування чужим майном (спірною квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст. 317, 383, 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору по 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП (невідомий), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (невідомий), місце реєстрації: АДРЕСА_3

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП (невідомий), місце реєстрації: АДРЕСА_3

Повне рішення складено та підписано 16 липня 2021 року.

Суддя: О. Н. Борис