Справа № 234/712/20
Провадження № 2/234/855/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М.,

№ 234/712/20, номер провадження №2/234/855/21

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

учасники справи:

позивач: АТ КБ "ПриватБанк", представник ОСОБА_2 - не з`явився

відповідач: ОСОБА_1 - не з`явилася

представник відповідача: ОСОБА_3 не з`явилася

1. Стислий виклад обставин справи:

16.01.2020 року АТ КБ „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що АТ КБ «Приватбанк» відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н від 17.11.2006 р. відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15309,49 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти. У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язання відповідач станом на 01.12.2020 року має заборгованість - 24764,90 грн, яка складається з : 15309,49 - заборгованість за тілом кредиту; 2210,08 - заборгованість за відсотками; 5589,86 - нарахована пеня; 500,00 штраф (фіксована частина); 1155,47 штраф (процентна складова). Просять стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 24764,90 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн., сплачені при подачі позову.

Відповідач відзивом на позовну заяву надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі, з наступних підстав.

В заяві № б/н від 17.11.2006, яка є складовою кредитного договору, не зазначена процентна ставка. Крім того, у зазначеній заяві, яку підписано сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Відповідач зазначає, що надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідачем не визнаються, її підпису не містять, тому вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами.

Тобто, відсутні правові підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів та користування кредитними коштами, також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідач звертає увагу суду, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). У позові зазначено, що кредит надано відповідачу у сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до виписки по картці за період 27.01.2000 по 27.02.2020, наданої позивачем, сума надходжень від відповідача складає 97845,62 грн.

Тому, враховуючи те, що відповідачем сплачено більше ніж позивач вказує в позові, борг перед позивачем відсутній, то відповідно п. 2. ч. 1 ст. 255 ЦПК справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Просить зобов`язати позивача повернути відповідачу сплачений залишок у розмірі 89845,00 грн. Справу № 234/712/20 закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК у зв`язку з відсутністю предмету спору.

15.04.2020 року отримано відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Крім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, що засвідчено власним підписом відповідача в Заявці про приєднання.

Позивач зазначає, що при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загально доступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті.

Банком надано такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань.

Відповідач до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та ініціативою розірвання договору - не звертався, більш того активно користувалася картою, що говорить про прийняття відповідачем діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими.

Позивач зауважує, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором.

Просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Представник позивача надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги та додаткові пояснення підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою Краматорського міського суду від 25.02.2021 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з наданої суду, копії анкети № б/н від 17.11.2006 р. ПАТ "Приватбанк" надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 22,8 % на рік за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Згідно розрахунку за договором б/н від 17.11.2006 р. у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 01.02.2020 має заборгованість 24764,90 грн., а саме: а саме: заборгованість за кредитом 15309,49 грн, 2210,08 грн. - заборгованість за відсотками; 5589,94 грн. - нарахована пеня; 500,00 штраф (фіксована частина), 1155,47 штраф (процентна складова).

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок однобічної відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на мовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі вищевикладеного, пред`явлені банком вимоги щодо погашення кредиту, в частині заборгованості за тілом кредита, а також заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Така ж позиція висловлена в постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 № 342/180/17 (14-131цс19), а саме якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тим самим кредитор АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, заява позивача, щодо застосування позовної давності за зобов`язанням, не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому, вимоги відповідача щодо повернення позивачем сплачений залишок у розмірі 89845,00 грн, суд вважає такими, що не підлягають розгляду, оскільки відповідач вийшов за межі позовних вимог, та він має право звернутися із зазначеною вимогою відповідно до ЦПК України.

Пунктом 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Враховуючи наведене, провадження у справі не підлягає закриттю, на підставі п. 2. ч. 1 ст. 255 ЦПК., оскільки предметом даного спору є виконання відповідачем своїх зобов`язань, а саме сплата заборгованості за кредитом.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість по нарахованій пені у розмірі 5589,86 грн, штрафу (фіксована частина) 500,00 грн, штрафу (процентна складова) 1155,47 грн, але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , отже, на підставі вказаного Закону має бути звільнена від сплати пені та штрафних санкцій за вказаним договором кредиту, а саме: 6214,91 грн. заборгованість з пені.

Крім того, згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У разі укладення кредитного договору, відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві відповідача ОСОБА_1 від 17.11.2006 року процентна ставка становить 22,8 % на рік за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений».

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме додані до позову Умови та Правила є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15309,49 грн., та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит у розмірі 2210,08 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з нарахованої пені та штрафу стягненню не підлягають.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 17519,21 грн.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.01.2020.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1486,95 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 536, 610, 611, 626-629, 1050, 1054 ЦК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.11.2006 року, в сумі 17519,21 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 15309,49 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в сумі 2210,08 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) витрати зі сплати судового збору в сумі 1486,95 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5589,86 грн. заборгованість з пені та заборгованості зі штрафу у сумі 1655,47 грн., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя С. М. Ткачова