22-ц/804/623/21
265/5498/20

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 265/5498/20

Номер провадження 22-ц/804/623/21

04 березня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Міністерство охорони здоров`я України, Донецький національний медичний університет

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Адамової Т.С.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина.

Короткий зміст вимог заяви.

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2020 року.

Заява мотивована тим, що 04 грудня 2020 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України (надалі: МОЗ України) та Донецького національного медичного університету (надалі: ДНМУ) про визнання незаконними рішень, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволені.

Визнано незаконним рішення Наглядової ради ДНМУ про висловлення недовіри ректору ДНМУ ОСОБА_1 за дії або бездіяльність, що призвели до кадрових, фінансових та репутаційних втрат ДНМУ, оформлене Протоколом № 2 засідання Наглядової ради ДНМУ від 29 травня 2019 року. Визнано незаконним рішення Наглядової ради ДНМУ про внесення на розгляд Вченої ради ДНМУ, Конференції трудового колективу та засновнику закладу вищої освіти МОЗ України подання про відкликання з посади ректора ДНМУ ОСОБА_1 та припинення дії контракту у зв`язку із втратою довіри. Визнано незаконним рішення Конференції трудового колективу про дострокове відкликання з посади ректора ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним Статуту ДНМУ та умов контракту, втратою до нього довіри, викладене в Протоколі № 1 Конференції трудового колективу ДНМУ від 29 жовтня 2019 року. Визнано незаконним та скасовано наказ МОЗ України від 05 серпня 2020 року № 37-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора ДНМУ. Стягнуто з ДНМУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 серпня 2020 року по 04 грудня 2020 року у розмірі 105 765 гривень 75 копійок. Розподілено судові витрати та стягнуто з ДНМУ та МОЗ України на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 4204 гривни, в рівних частках, по 2102 гривень з кожного. Стягнуто з ДНМУ та МОЗ України на користь держави судовий збір у розмірі 1058 гривень, в рівних частках, по 529 гривень з кожного. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора ДНМУ та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць.

Позивач посилався на те, що наказом МОЗ України від 29 вересня 2020 року № 2216 оголошено конкурс на зайняття посади ректора ДНМУ та наказано забезпечити прийом документів від претендентів на зайняття посади ректора та ДНМУ здійснити заходи щодо організації виборів ректора. Відповідно до оголошення МОЗ України, вибори ректора ДНМУ призначено на 29 грудня 2020 року. Рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора було отримано відповідачем 10 грудня 2020 року. Враховуючи, що рішенням суду допущено його негайне виконання, воно передбачає не тільки термінове поновлення на посаді ректора ДНМУ, а й скасування відповідачем проведення конкурсу на зайняття посади ректора ДНМУ. Проте на теперішній час рішення суду не виконано, позивача не поновлено на посаді ректора та вказаний конкурс не скасовано. Більш того, відповідачем проведено засідання комісії з проведення перевірки відповідності претендентів вимогам до керівника закладу вищої освіти та подано кандидатуру претендента на посаду ректора ДНМУ, про що повідомлено листом від 16 грудня 2020 року за підписом МОЗ України, тобто відповідачем здійснені дії, спрямовані на ухилення від поновлення позивача на посаді ректора ДНМУ та незаконного проведення конкурсу на зайняття посади ректора ДНМУ.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2020 року шляхом заборони МОЗ України та його посадовим особам видавати наказ про призначення ректора ДНМУ та укладати контракт з ректором ДНМУ за результатами конкурсу (виборів) на зайняття посади ректора ДНМУ до моменту виконання вищезазначеного рішення суду по справі № 265/5498/20.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення виконання рішення суду шляхом заборони МОЗ України та його посадовим особам вчиняти певні дії, задоволено. Заборонено МОЗ України та його посадовим особам видавати наказ про призначення ректора ДНМУ та укладати контракт з ректором ДНМУ за результатами конкурсу (виборів) на зайняття посади ректора ДНМУ до моменту виконання рішення суду по справі № 265/5498/20.

Забезпечуючи виконання рішення суду, місцевий суд дійшов висновку про те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду від 04 грудня 2020 року поновлено ОСОБА_1 на посаді ректора ДНМУ, рішення в цій частині підлягає негайному виконанню, а відповідачі, не виконуючи рішення суду, продовжують здійснювати дії, направлені на проведення конкурсу на зайняття посади ректора, а тому невжиття заходів забезпечення виконання рішення суду у вигляді заборони МОЗ України та його посадовим особам видавати наказ про призначення ректора ДНМУ та укладати з ним контракт, може ускладнити виконання рішення суду.

При цьому, місцевий суд виходив з того, що вжиття вказаного виду забезпечення рішення суду жодним чином не порушить прав відповідачів та не буде перешкоджати господарській діяльності ДНМУ, оскільки безпосередньо керівництво ДНМУ до моменту обрання ректора ДНМУ або поновлення на посаді звільненого ректора ДНМУ здійснюється виконуючим обов`язки ректора ДНМУ ОСОБА_3 , призначеною засновником, відомості про якого внесено до ЄДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі МОЗ України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення суду відмовити в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що на час постановлення оскарженої ухвали суду, виконавчий лист щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора ДНМУ до МОЗ України не надходив, тому підстави для виконання даного рішення у відповідача відсутні.

Крім того, проведення конкурсу на зайняття посади ректора ДНМУ здійснювалось у відповідності до положень статті 42 Закону України «Про вищу освіту». Також відповідач зазначав, що будь-які судові заборони щодо організації та проведення виборів ректора ДНМУ станом на 29 грудня 2020 року відсутні, а тому підстав для зупинення конкурсу не було. Вважає, що дії МОЗ України відповідають вимогам законодавства та жодним чином не свідчать про можливе ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно положень п.6 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Тому, у разі пред`явлення рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2020 року в частині поновлення на роботі на посаді ректора ДНМУ до МОЗ України, воно буде виконане в порядку визначеним законодавством.

Доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню відразу після його оголошення. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав і інтересів громадян і держави. Судом першої інстанції правильно визнано достатність обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення, а також те, що ефективним заходом забезпечення виконання рішення суду буде заборона МОЗ України та його посадовим особам видавати наказ про призначення новообраного ректора ДНМУ та укладати контракт з новообраним ректором до моменту виконання рішення суду.

У судовому засіданні представник МОЗ України Дяк Ю.М. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник ДНМУ Тимошенко А.А. у суді апеляційної інстанції також просила скаргу МОЗ України задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення суду відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лафазан О.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду про забезпечення виконання рішення суду залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2020 року визнано незаконними рішення Наглядової ради ДНМУ, рішення Конференції трудового колективу від 29 жовтня 2019 року, визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства охорони здоров`я України від 05 серпня 2020 року № 37-о «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора ДНМУ та стягнуто з ДНМУ середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 серпня 2020 року по 04 грудня 2020 року у розмірі 105 765 гривень 75 копійок. Крім того, вирішено питання щодо розподілу судових витрат (т.3 а.с 96-107).

В частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора ДНМУ та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць, допущено негайне виконання рішення.

Відповідно до листа МОЗ України від 16 грудня 2020 року, за результатами засідання комісії з проведення перевірки відповідності претендентів вимогам до керівника закладу вищої освіти, ним подано кандидатуру претендента на посаду ректора ДНМУ: ОСОБА_3 для організації голосування працівників Університету (т.4 а.с 53).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.6 ст. 431 ЦПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов, окрім іншого, забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (стаття 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Встановлено, що 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до МОЗ України із заявою про поновлення його на роботі на підставі рішення суду, яка відповідачем була отримана 10 грудня 2020 року ( т. 4 а.с. 49-52).

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора ДНМУ до теперішнього часу не виконане, наказу про поновлення позивача на роботі МОЗ України не видавалось.

З листа МОЗ України на адресу ДНМУ від 16 грудня 2020 року, вбачається, що за результатами засідання комісії з проведення перевірки відповідності претендентів вимогам до керівника закладу вищої освіти, МОЗ України, відповідно до ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», подало кандидатуру претендента на посаду ректора ДНМУ, яка відповідає вимогам законодавства, а саме ОСОБА_3 . Також МОЗ України повідомило, що відповідно до законодавства необхідно організувати голосування працівників Університету (т. 4 а.с.53)

Місцевий суд дійшов правильного висновку щодо необхідності забезпечення рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора ДНМУ, оскільки видання наказу про призначення нового ректора ДНМУ та укладення з ним контракту може ускладнити виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.

Аргумент апеляційної скарги про те, що судове рішення в частині поновлення позивача на посаді ректора ДНМУ не виконувалось, з огляду на те, що до МОЗ України не надійшов виконавчий лист апеляційний суд відхиляє, оскільки на роботодавцеві лежить обов`язок добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі після його оголошення. При цьому з матеріалів справи вбачається, що представник МОЗ України був присутній у судовому засіданні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя 04 грудня 2020 року, коли було ухвалене судове рішення про поновлення позивача на роботі. Проте судове рішення про поновлення на роботі позивача своєчасно виконане не було, а відповідачем здійснювались дії, направлені на перевірку відповідності претендентів на посаду ректора вимогам та внесення кандидатури для голосування працівниками ДНМУ.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення суду розглянута без виклику сторін є також необгрунтованими, оскільки вимогами ст. 431 ЦПК України, не передбачений розгляд таких заяв у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу МОЗ України залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 09 березня 2021 року.

Суддя: