Справа № 431/5029/20
Провадження № 2/431/168/21
05 березня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді: Ткач О.В.,
за участю секретаря с/з Петрової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, посилаючись на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2019 №192 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі - Статуту), зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, берегти державне майно.
Проте, всупереч вищезазначеного, солдат ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України. Вироком Старобільського районного суду від 11 березня 2020 року по справі №431/469/20 ОСОБА_1 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 №103 (далі - наказ №103) солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «е» пунктом 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду та зараховано на військовий облік до Старобільсько-Новопсковського ОРВК Луганської області. Згідно наказу №103 з солдата ОСОБА_1 підлягало утримати 4365,76 грн. за втрачене інвентарне майно речової служби.
Відповідно до абз. 7 п. 4 розділу III «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.04.2016 № z0768-16 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, у разі звільнення за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Накладною №655 від 06.08.2019 та атестатом №83 від 31.07.2019 підтверджується факт отримання майна речової служби.
Згідно довідки №4 від 27 квітня 2020 року на утримання з солдата ОСОБА_1 за втрачене інвентарне майно речової служби, а саме: рюкзака бойового індивідуального, костюма вітровогогозахисного демосизонного, мішка спального зимового, окулярів захисних балістичних - підлягає утриманню 4365,76 грн.
Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 з грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 було утримано суму в розмірі 3821,26 грн., однак цього не вистачило та залишилось до утримання 544,50 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 32).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 30).
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
05 березня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2019 №192 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти (а.с. 9).
Вироком Старобільського районного суду від 11 березня 2020 року по справі №431/469/20 ОСОБА_1 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (а.с. 5-7).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 №103 (далі - наказ №103) солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «е» пунктом 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду та зараховано на військовий облік до Старобільсько-Новопсковського ОРВК Луганської області. Згідно наказу №103 з солдата ОСОБА_1 підлягало утримати 4365,76 грн. за втрачене інвентарне майно речової служби (а.с. 10).
Відповідно до абз. 7 п. 4 розділу III «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.04.2016 № z0768-16 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, у разі звільнення за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Накладною №655 від 06.08.2019 та атестатом №83 від 31.07.2019 підтверджується факт отримання майна речової служби (а.с. 15-16).

Згідно довідки №4 від 27 квітня 2020 року на утримання з солдата ОСОБА_1 за втрачене інвентарне майно речової служби, а саме: рюкзака бойового індивідуального, костюма вітровогогозахисного демосизонного, мішка спального зимового, окулярів захисних балістичних - підлягає утриманню 4365,76 грн. (а.с. 18).

Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 з грошового забезпечення солдата ОСОБА_1 було утримано суму в розмірі 3821,26 грн., однак цього не вистачило та залишилось до утримання 544,50 грн. (а.с. 17).

Відповідач заборгованість добровільно не відшкодував, у зв`язку з чим суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ВИРІШИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2 ) суму невідшкодованої матеріальної шкоди на користь військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 у Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172, ) у розмірі 544 грн. (п`ятсот сорок чотири гривні) 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О. В. Ткач