ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 679/1439/18
Провадження № 22-ц/4820/284/21
УХВАЛА

11 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю представника апелянта - адвоката Нікітюка П.М.,

Білоуса В.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року, суддя Гавриленко О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговою розпискою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргової розписки недійсною,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначив, що 12 вересня 2018 року він надав ОСОБА_1 кошти в сумі 330000 грн., які остання зобов`язалась йому повернути до 17 вересня 2018 року, про що надала відповідну письмову розписку. В строк зазначений у розписці ОСОБА_1 кошти йому не повернула, ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим просив стягнути з останньої основну суму боргу та 3% річних за період прострочення основного боргу з 18 вересня 2016 року по 08 жовтня 2018 року в розмір 542 грн.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання боргової розписки недійсною. В обґрунтування позову зазначила, що вона не позичала кошти у ОСОБА_2 , а розписка нею була написана під диктовку, під впливом погроз на її адресу та адресу її родини, із застосуванням психологічного тиску зі сторони сина позивача. Причиною, які спонукали ОСОБА_2 та його сина вимагати від неї написання спірної розписки слугував начебто виявлений факт нестачі товарно-матеріальних цінностей по місцю її роботи в ТОВ «Ласунка плюс» на посаді начальника торгового відділу, що є неправдою. ОСОБА_2 використав тяжку для неї обставину та змусив написати розписку про отримання грошових коштів у борг, які вона від нього фактично не одержувала. Оскільки розписка написана нею всупереч її волі та внаслідок застосування психологічного тиску з боку сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тому вона має бути визнана судом недійсною на підставі ч. 1 ст. 231 ЦК України.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09 листопада 2020 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за борговою розпискою від 12 вересня 2018 року в розмірі 330000 грн. та 542 грн. нарахованих трьох процентів річних від простроченої суми боргу. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов, врахувавши висновки додаткової судово-почеркознавчої експертизи, про призначення якої нею подане відповідне клопотання до апеляційного суду.

В апеляційному суді представник апелянта просив залишити без розгляду вказане клопотання та підтримав клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної судової психологічно-почеркознавчої експертизи.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 вказала, що висновок судової почеркознавчої експертизи № 1.1-0151:19 від 11.11.2019 року, який був виконаний судовим експертом сектору почеркознавчих досліджень відділу криміналістичних видів досліджень Хмельницького НДЕКЦ МВС є неясним та неповним, тому що експерт у мотивувальній частині експертизи не визначив, що є причиною відсутності достатньої кількості діагностичних ознак для категоричного позитивного чи негативного висновку. Крім того, вказаний висновок є неясним та неповним, тому що містить в собі ряд розбіжностей в тому числі щодо перебування ОСОБА_1 в момент написання розписки під психологічним тиском.

На думку апелянта, без проведення комплексної судової експертизи не можливо повно та об`єктивно встановити всі обставини справи та постановити законне рішення.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні проти клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слід залишити без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Як вбачається зі змісту висновку експерта 1.1-0151:19 від 11.11.2019 року (а.с. 225-228, т.1), дати відповідь чи здійснювався на ОСОБА_1 психологічний тиск зі сторони сина відповідача ОСОБА_3 під час написання боргової розписки 12 вересня 2018 року не представляється можливим у зв`язку із відсутністю достатнього комплексу діагностичних ознак для категоричного позитивного чи негативного висновку. Разом з тим, експертом зазначено, що наявність діагностичних ознак у досліджуваному рукописному тексті і в зразках почерку ОСОБА_1 вказує на відносно постійний характер незвичності письма ОСОБА_1 , встановлені ознаки не є діагностичними, які б свідчили про дію на процес письма зовнішніх (незвична поза) і внутрішніх (стан збудження, у тому числі алкогольного сп`яніння, гальмування) збиваючих факторів, а є нормою письмово-рухової звички письма ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки експертом було надано обґрунтовану відповідь щодо неможливості надати відповідний висновок експерта, об`єктивних даних про те, що вказані висновки цієї експертизи є неповними або неясними не вбачається, у зв`язку із чим підстав для призначення додаткової судової експертизи в даному випадку судом апеляційної інстанції не вбачається.

Крім того, слід зауважити, що судом першої інстанції в даній справі також були призначені додаткова судова-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Львівського НДЕКЦ МВС України, (ухвала суду від 24 лютого 2020 року), та додаткова судова-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України, (ухвала суду від 04 червня 2020 року). На вирішення цих експертиз судом було поставлено одне питання: «Чи здійснювався на ОСОБА_1 психологічний тиск зі сторони сина відповідача ОСОБА_3 під час написання боргової розписки 12 вересня 2018 року?». Однак обидві експертизи не були проведені через повідомлення експертів про неможливість її проведення через те, що поставлене судом питання виходить за межі компетенції судового експерта з правом проведення почеркознавчої та лінгвістичної експертизи за експертною спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів».

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заявник не надав до апеляційного суду доказів неможливості проведення комплексної судової психологічно-почеркознавчої експертизи, (заявити відповідне клопотання) в суді першої інстанції. При цьому представник апелянта в судовому засіданні пояснив, що з відповідним клопотанням до суду першої інстанції ОСОБА_1 не зверталася.

За встановлених вище обставин, з урахуванням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у заяві апелянта.

Керуючись ст.ст. 103, 112, 113, 260, 261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення комплексної судової психологічно-почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

О.І. Талалай