Провадження № 2/243/1689/2021
Справа № 243/4659/21
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О. В.,
секретаря судового засідання Долженко В. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
11 травня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов`янської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме однокімнатна квартира розташована у АДРЕСА_1 , 9/20 частин житлового будинку та земельної ділянки розташованих по АДРЕСА_2 . Зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги. Крім цього за життя її матір склала заповіт яким заповідала їй квартиру. Вказує на те, що при складанні заповіту державний нотаріус Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області при написанні її прізвища допустила помилку, та замість правильного її прізвища « ОСОБА_1 » вказала « ОСОБА_1 ». Крім цього, для отримання спадщини вона не змогла у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки через місяць після смерті матері вона захворіла і проходила курс консервативного лікування, стан її здоров`я погіршився, та вона була госпіталізована в нейрохірургічне відділення в обласну клінічну лікарню міста Харкова, а в жовтні в неї було виявлено короновірусну інфекцію та її направлено на самоізоляцію, в подальшому 25 листопада 2020 року її вдруге госпіталізували до обласної клінічної лікарні м. Харкова, 04 грудня 2020 року її направлено з лікарні на подальше лікування за місцем проживання. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про спадщину оскільки нею пропущено шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт що заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р. та зареєстрований а реєстрі за № 3-4813, складений на її користь та їй належить. Визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 ..
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання, до суду надали заяви в яких просили суд розглядати справу без її участі на задоволенні позовних вимог наполягали.
Представник відповідача Слов`янської міської ради повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема, юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Згідно із ч.11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник відповідача своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, заяв про відкладення судового засідання з причин, які б були визнані судом поважними не подавав, відзивів на позов не направляв, тому суд, враховуючи на те, що позивач проти розгляду справи у заочному порядку, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 20 травня 2021 року, позивачці надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду 02 червня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 06 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в частині вимог щодо встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.
Ухвалою суду від 06 липня 2021 року підготовче провадження закрито справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 06 липня 2021 року вирішено справу розглядати у заочному порядку.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження позивача, серія: НОМЕР_1 , ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Таллін Естонської ССР, відповідно до вказаного свідоцтва ОСОБА_2 є її матір`ю.
Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 20 червня 1985 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 ». Мовою оригінала прізвище позивачки зазначене як « ОСОБА_1 ».
Відповідно до копії трудової книжки, її видано на ім`я ОСОБА_2 . З вказаної копії вбачається, що попередні прізвища власника трудової книжки зазначені як « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 ».
Відповідно до заповіту посвідченого нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-4813, ОСОБА_2 заповідала своїй дочці квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному заповіті зазначено прізвище спадкоємиці на українській мові зазначене яка « ОСОБА_1 ».
Згідно із свідоцтвом про смерть, серія: НОМЕР_3 , виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янськ, Донецької області.
Відповідно до виписки наданої з центру магнітно - резонансної томографії від 20 вересня 2020 року, ОСОБА_1 рекомендовано консультацію нейрохірурга.
Відповідно до результатів досліджень з виявлення Ig G до нуклеокапсидного антигену корона вірусу SARS - Cov -2 методом імуноферментного аналізу від 24 листопада 2020 року, у ОСОБА_1 виявлені антитіла до SARS - Cov -2.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої на ім`я ОСОБА_1 , остання знаходилася у період з 09 жовтня 2020 року по 10 листопада 2020 року знаходилася на лікуванні у сімейного лікаря на короно вірусну хворобу, після чого повторно була направлена до неврологічного відділення Харківської обласної лікарні.
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 25 грудня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 , оскільки нею пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Таранушенком В. М. № 626/01-16 від 24 червня 2021 року, на запит суду, останній повідомив, що ним спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. Крім цього, нотаріусом повідомлено, що 25 грудня 2020 року до нього звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після смерті померлої ОСОБА_2 , але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для подачі про прийняття спадщини.
Згідно із п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Вирішуючи питання належності заповіту, суд виходить з таких встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів.
Встановлення даного факту для позивачки має юридичне значення, оскільки від його встановлення безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить право позивачки на розпорядження майном.
Як видно із представленого заповіту, дійсно прізвище позивачки зазначено на українській мові як « ОСОБА_1 », в той час як в паспорті позивачки, її прізвище вказано як « ОСОБА_1 », при цьому російською мовою прізвище позивачки вказано як « ОСОБА_1 ». Отже наявні розбіжності у документах. В свідоцтві про шлюб на російській мові прізвище ОСОБА_1 написано як « ОСОБА_1 ».
Аналіз співставлених документів, що встановлюють особу, дозволяє дійти висновку, що розбіжності у прізвищі позивачки у правовстановлюючому документі та документах, що встановлюють особу, - виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного переутворення в ситуації контактного білінгвізму.
Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт належності позивачці заповіту засвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області від 28 листопада 1992 року зареєстрованого в реєстрі За № 3-4813, - знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому існують всі підстави для задоволення вказаної вимоги.
Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
За вимогами ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно із ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.
За приписами ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так в своїй заяви позивачка зазначає, що після смерті матері вона не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.
Враховуючи досліджені судом докази та обставини які були встановлені в судовому засіданні, суд приймає до уваги твердження позивачки про те, що вона не звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки через місяць після смерті матері вона захворіла та проходила курс консервативного лікування, після чого стан її здоров`я погіршився та вона неодноразово була госпіталізована в нейрохірургічне відділення обласної клінічної лікарні м. Харкова, про що надала виписки з лікарських закладів.
Наведені причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини на думку суду є істотними та такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі спадкоємцем заяви про прийняття спадщини.
З огляду на викладене, суд визнає поважними вказані причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини, та відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначає їй додатковий строк достатній для звернення із такою заявою до нотаріальної контори терміном у шість місяців після набрання рішенням законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1217, 1220, 1221, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 - 265, 273, 315 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити у повному обсязі.
Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р. та зареєстрованого в реєстрі за № 3-4813, складеного ОСОБА_2 28 листопада 1992 року на користь ОСОБА_1 .
Визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янську, Донецької області..
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янську, терміном в 6 (шість) місяців після набрання цим рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складений 16 липня 2021 року.
Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич