Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/3/21
УХВАЛА

10 березня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Хитрука І.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Представником відповідача ОСОБА_3 заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху, в зв`язку з несплатою позивачем судового збору за вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Представник позивача заперечила проти заявлено клопотання. Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується. Відповідно до ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (або затримки розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (або за весь час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), та в ухвалі Верховного Суду від 01 жовтня 2020 у справі № 456/2212/19 (провадження № 61-13654ск20). Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір». Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. У зв`язку з цим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачка також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, не відноситься до вимоги, яка підлягає звільненню від сплати судового збору, то за таку позовну вимогу повинен бути сплачений судовий збір. Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 162/941/16-ц. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру сплачується судовий збір з фізичних осіб в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270,00 грн. та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 908,00 грн. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 908,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про визнання трудового договору безстроковим. Відповідно до п. 1.2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання трудового договору від 27.03.2020 безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди підлягають оплаті судовим збором, оскільки у позивача відсутні пільги при сплаті судового збору за подання до суду вимог в цій частині. Тож судовий збір належить сплатити за сукупністю двох вимог майнового характеру в розмірі 1816,00 грн., а також судовий збір за вимогу немайнового характеру в мінімальному розмірі 908,00 грн. Загальна сума судового збору, виходячи із заявлених позовних вимог складає 2724,00 грн. Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Керуючись ст.175, 177, 187 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали. Ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали суду виготовлений 11 березня 2021 року.

Суддя: