Справа № 426/1636/21
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернишової О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

До суду в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась його представник адвокат Пономаренко Н.М. із позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частки земельної ділянки, площею 4,7400 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 087251 від 26 лютого 2012 року, кадастровий номер земельної ділянки № :20:003:0044, ділянка № НОМЕР_2 , цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову зазначила, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але в позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно не має можливості з наступних підстав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,7400 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії ЛГ №087251,кадастровий номер земельної ділянки :20:003:0044.

30.06.2012 року позивач у приватного нотаріуса Сватівського районного нотаріального округу Павленко С.П. оформив право власності в порядку спадкування на все майно померлого ОСОБА_3 та отримав Свідоцтво про право на спадщину за вищезазначену земельну ділянку.

Під час оформлення спадкової справи нотаріус зробив помилку. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60300879 від 25.05.2020 року, вказаний спадкодавець ОСОБА_1 , спадкоємець ОСОБА_1 , тобто спадкодавець та спадкоємець вказаний в одній особі, а саме ОСОБА_1 (позивач по справі).

На час відкриття спадщини у померлого було два сини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на час відкриття спадщини був неповнолітнім.

Відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 24.05.2013 року справа №426/541/13-ц за позовом Сватівської райдержадміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва на право на спадщину за законом, було визнано частково недійсним у розмірі Ѕ частини спадкового майна свідоцтво на спадщину за законом виданого 30 червня 2012 року ВРТ № 915592, спадкова справа № 9/2012, зареєстровано в реєстрі № 456.

17.11.2020 року рішенням Сватівського районного суду Луганської області було визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , братом позивача, право власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частки земельної ділянки 4,7400 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №087251 від 26 серпня 2004 року, виданого, на ім`я ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :20:003:0044, ділянка № НОМЕР_2 ,цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З метою приведення у відповідність до рішень суду права власності з цілого на спільну часткову у вигляді 1/2 частки,31.03.2021 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з проханням вирішити питання про виправлення помилки, яку допустив у Спадковому реєстрі нотаріус Павленко С.П. вказуючи спадкодавця та спадкоємця в одній особі ОСОБА_1 , щоб надалі мати змогу отримувати документи в межах заведеної спадкової справи.

Листом від 15.04.2021 року №13736/25916/23/21Л/06.4 Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) було повідомлено, що виправити помилку, допущену нотаріусом у Спадковому реєстрі неможливо, у зв`язку із захопленням 29 квітня 2014 року будівлі Луганської облдержадміністрації (м.Луганськ, пл.Героїв Великої Вітчизняної війни, буд. 3), вимушеним переміщенням працівників Головного управління юстиції у Луганській області до іншої будівлі, а надалі до інших міст Луганської області(м.Сватове, м.Сєвєродонецьк) та неможливістю вивозу документації та оргтехніки через проведення антитерористичної операції на території м.Луганська та Луганської області були втрачені документи та архів відділу нотаріату Головного управління юстиції у Луганській області до 19.08.2014 року, зокрема, реєстраційна справа приватного нотаріуса Сватівського районного нотаріального округу Павленко Світлани. За даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів нотаріальна діяльність ОСОБА_4 по Сватівському районному нотаріальному округу припинена 01 листопада 2012 року. Було рекомендовано було звернутися до суду для вирішення цього питання.

31.03.2021 року позивач також звертався з письмовою заявою до Луганського обласного державного нотаріального архіву з проханням вирішити питання про виправлення помилки, яку допустив у Спадковому реєстрі нотаріус Павленко С.П. вказуючи спадкодавця та спадкоємця в одній особі ОСОБА_1 .

Листом від 06.04.2021 року № 402/01-22 Луганський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що виправити помилку у Спадковому реєстрі, яку допустив приватний нотаріус Павленко С.П., неможливо за відсутності справи. Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 №46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», та наказу від 21.02.2019 року №56-В «Про зміну місце знаходження Луганського обласного державного нотаріального архіву», документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходяться на тимчасово непідконтрольній території в нотаріальному архіві м. Луганськ та в м.Сєвєродонецьк не передавались.

Таким чином, позивач у встановлені законом строки належним чином звернувся до нотаріуса та оформив своє право на спадщину. На тій підставі, що нотаріус, який відкрив спадкову справу, зробив помилку під час внесення даних про спадкоємця та спадкодавця, станом на момент звернення до суду не здійснює свої повноваження, спадкова справа перебуває на непідконтрольній українській владі території, Свідоцтво про право на спадщину визнане частково недійсним, у позивача відсутня позасудова можливість захисту свого права на спадкування і власність на Ѕ частку земельної ділянки.

Визнання права власності на спадкове майно позивачеві необхідне для належного оформлення права власності на Ѕ частку земельної ділянки :20:003:0044 та проведення державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пономаренко Н.М. в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.49).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого заявлені позовні вимоги визнав та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за його відсутності (а.с.47).

У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Оборотнівської сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,7400 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії ЛГ №087251,кадастровий номер земельної ділянки :20:003:0044 (а.с.12).

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20.10.1973 року, виданого Оборотнівською селищною радою Сватівського району Луганської області та ОСОБА_2 , підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 21.12.1995 року, виданого Оборотнівською сільською Радою Сватівського району Луганської області (а.с.9,10).

30 червня 2012 року позивач у приватного нотаріуса Сватівського районного нотаріального округу Павленко С.П. оформив право власності в порядку спадкування на все майно померлого ОСОБА_3 та отримав Свідоцтво про право на спадщину за вищезазначену земельну ділянку, однак під час оформлення спадкової справи нотаріус зробив помилку.

Як зазначає позивач, відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60300879 від 25.05.2020 року, вказаний спадкодавець ОСОБА_1 , спадкоємець ОСОБА_1 , тобто спадкодавець та спадкоємець вказаний в одній особі, а саме ОСОБА_1 (позивач по справі).

На час відкриття спадщини у померлого було два сини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на час відкриття спадщини був неповнолітнім.

Відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 24.05.2013 року справа №426/541/13-ц за позовом Сватівської райдержадміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва на право на спадщину за законом, було визнано частково недійсним у розмірі Ѕ частини спадкового майна свідоцтво на спадщину за законом виданого 30 червня 2012 року ВРТ №915592, спадкова справа №9/2012, зареєстровано в реєстрі № 456 (а.с.13,14).

17.11.2020 року рішенням Сватівського районного суду Луганської області було визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , братом позивача, право власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частки земельної ділянки 4,7400 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №087251 від 26 серпня 2004 року, виданого, на ім`я ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :20:003:0044, ділянка № НОМЕР_2 ,цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15-16).

З метою приведення у відповідність до рішень суду права власності з цілого на спільну часткову у вигляді 1/2 частки, 31.03.2021 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного територіального управління юстиції у Луганській області з проханням вирішити питання про виправлення помилки, яку допустив у Спадковому реєстрі нотаріус Павленко С.П. вказуючи спадкодавця та спадкоємця в одній особі ОСОБА_1 , щоб надалі мати змогу отримувати документи в межах заведеної спадкової справи (а.с.17).

Листом від 15.04.2021 року №13736/25916/23/21Л/06.4 Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) було повідомлено, що виправити помилку, допущену нотаріусом у Спадковому реєстрі неможливо, у зв`язку із захопленням 29 квітня 2014 року будівлі Луганської облдержадміністрації (м.Луганськ, пл.Героїв Великої Вітчизняної війни, буд. 3), вимушеним переміщенням працівників Головного управління юстиції у Луганській області до іншої будівлі, а надалі до інших міст Луганської області(м.Сватове, м.Сєвєродонецьк) та неможливістю вивозу документації та оргтехніки через проведення антитерористичної операції на території м.Луганська та Луганської області були втрачені документи та архів відділу нотаріату Головного управління юстиції у Луганській області до 19.08.2014 року, зокрема, реєстраційна справа приватного нотаріуса Сватівського районного нотаріального округу Павленко Світлани. За даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів нотаріальна діяльність ОСОБА_4 по Сватівському районному нотаріальному округу припинена 01 листопада 2012 року. Було рекомендовано було звернутися до суду для вирішення цього питання (а.с.20).

31.03.2021 року позивач також звертався з письмовою заявою до Луганського обласного державного нотаріального архіву з проханням вирішити питання про виправлення помилки, яку допустив у Спадковому реєстрі нотаріус Павленко С.П. вказуючи спадкодавця та спадкоємця в одній особі ОСОБА_1 (а.с.18).

Листом від 06.04.2021 року № 402/01-22 Луганський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що виправити помилку у Спадковому реєстрі, яку допустив приватний нотаріус Павленко С.П., не можливо за відсутності справи. Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 №46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», та наказу від 21.02.2019 року №56-В «Про зміну місце знаходження Луганського обласного державного нотаріального архіву», документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходяться на тимчасово непідконтрольній території в нотаріальному архіві м. Луганськ та в м.Сєвєродонецьк не передавались (а.с.19).

Таким чином, позивач у встановлені законом строки належним чином звернувся до нотаріуса та оформив своє право на спадщину. На тій підставі, що нотаріус, який відкрив спадкову справу, зробив помилку під час внесення даних про спадкоємця та спадкодавця, станом на момент звернення до суду не здійснює свої повноваження, спадкова справа перебуває на непідконтрольній українській владі території, Свідоцтво про право на спадщину визнане частково недійсним, у позивача відсутня позасудова можливість захисту свого права на спадкування і власність на Ѕ частку земельної ділянки.

Визнання права власності на спадкове майно позивачеві необхідне для належного оформлення права власності на Ѕ частку земельної ділянки :20:003:0044 та проведення державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, а тому усі спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_3 мають право на 1/2 частину кожний у спадковій масі, що залишилась після смерті спадкодавця. Свідоцтво про право на спадщину визнано частково недійсним у розмірі Ѕ частини спадкового майна. Таким чином, позивач має право на Ѕ частку спадкового майна.

За змістом положень частини 4 статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України.

Особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, що за своєю правовою природою не є правочином. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 р. (судова справа № 916/780/18) свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки, спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув право власності на земельну ділянку, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за законом ОСОБА_1 , а також беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_2 позов визнано в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що частка у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 1216-1218, 1220,1267, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 19, 60, 76-81, 247, 263-265,354,355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частки земельної ділянки, площею 4,7400 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 087251 від 26 лютого 2012 року, кадастровий номер земельної ділянки № :20:003:0044, ділянка № НОМЕР_2 , цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2021 року

Суддя Ю.В. Крива