Постанова

Іменем України

15 березня 2021 року

м. Київ

справа 2-18/11

провадження № 61-19456ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - заступник начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Щербина Вікторія Юріївна,

заінтересовані особи: стягувач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 14 березня 2019 року, постановлену у складі судді Андріянова О. В., та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Чельник О. І., Дуковського О. Л., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

в Кіровоградській області (далі - Світловодський МВ ДВС ГТУЮ

в Кіровоградській області) Щербини В. Ю., заінтересовані особи: стягувач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), боржник - ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні Світловодського МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист

№ 2-18/11, виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 12 жовтня 2011 року, про стягнення з неї на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 2 385 856,83 грн.

Постановою державного виконавця Світловодського МВ ДВС ГТУЮ

в Кіровоградській області від 12 жовтня 2018 року у межах вказаного виконавчого провадження був призначений суб`єкт оціночної діяльності,

яким 09 листопада 2018 року складено звіт, яким визначена вартість майна боржника, на яке звернуто стягнення у рахунок боргу.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 11 квітня 2018 року скасовано звіт про оцінку майна: комплексу будівель кафе та сауни загальною площею 377,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є вона, виготовлений 25 липня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 .

Постановою заступника начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Щербини В. Ю. від 12 жовтня 2018 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

09 листопада 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 надано звіт про оцінку арештованого майна боржника - комплексу будівель кафе та сауни загальною площею 377,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з цим звітом загальна вартість вказаного майна становить 1 564 055,00 грн без урахування податку на додану вартість.

Вказувала, що не погоджується з указаною оцінкою арештованого майна, оскільки визначена суб`єктом оціночної діяльності ціна є явно заниженою

і необ`єктивною.

На підставі вказаного, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним

і скасувати звіт про оцінку вартості майна - комплексу будівель кафе

і сауни, що розташовані на АДРЕСА_1 , від 09 листопада 2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , та призначити проведення оцінки майна для визначення дійсної ринкової вартості вказаного майна.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 14 березня 2019 року, постановленою у складі судді Андріянова О. В.,

у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що оцінювачем наведено аналіз ринку нерухомості і аналіз інформації про продаж подібного нерухомого майна з детальним описом обраних аналогів, про що вказано у самому звіті про оцінку майна. Доказів невідповідності оскаржуваного звіту вимогам закону та наявності у ньому недоліків й зниження вартості майна ОСОБА_1 суду не надано.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 14 березня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Кропивницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 14 березня 2019 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав, що доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна ОСОБА_1 не надано, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що звіт щодо вартості майна боржника, складений суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження, не є рішенням, дією або бездіяльністю виконавця, а тому не підпадає під предмет судового контролю визначеного статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 березня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

13 січня 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Луспенику Д. Д. відкрито касаційне провадження, витребувано справу із Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином зібрані докази, не надали належну оцінку діям державного виконавця, який перевищив свої повноваження в частині заміни сторони виконавчого провадження за відсутності відповідних документів. При цьому державний виконавець відкрив виконавче провадження з примусового виконання неіснуючого виконавчого листа.

Заявник стверджує, що постанова Кропивницького апеляційного суду

від 26 листопада 2020 року не підписана суддями Дуковським О. О. , Писемним О. А .

Відзив на касаційну скаргу у визначений касаційним судом строк не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На примусовому виконанні Світловодського МВ ДВС ГТУЮ

у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист № 2-18/11, виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 12 жовтня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (ухвала Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 липня 2012 року про заміну сторони у виконавчому провадженні), заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 2 385 856,83 грн.

Постановою державного виконавця Світловодського МВ ДВС ГТУЮ

у Кіровоградській області від 12 жовтня 2018 року у межах вказаного виконавчого провадження був призначений суб`єкт оціночної діяльності,

у зв`язку з чим суб`єктом оціночної діяльності 09 листопада 2018 року складений звіт, яким визначена вартість майна боржника, на яке звернуто стягнення у рахунок боргу.

Листом Світловодського МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області

від 20 листопада 2018 року № 33439 ОСОБА_1 повідомлено, що

у зв`язку із перебуванням на виконанні виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу, Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області згідно з актом опису й арешту майна накладено арешт на нерухоме майно боржника,

а саме: комплекс будівель кафе та сауни загальною площею 377,7 кв. м, що розташовані на АДРЕСА_1 .

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 11 квітня 2018 року задоволено скаргу ПАТ «Дельта Банк» на дії заступника начальника Світловодського МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Щербини В. Ю.

Скасовано звіт про оцінку майна комплексу будівель кафе та сауни загальною площею 377,7 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власником якого є

ОСОБА_1 , виготовлений 25 липня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 .

Постановою заступника начальника Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Щербини В. Ю. від 12 жовтня 2018 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

09 листопада 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 надано звіт про оцінку арештованого майна боржника - комплексу будівель кафе та сауни загальною площею 377,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно

з цим звітом загальна вартість вказаного майна становить 1 564 055,00 грн без урахування податку на додану вартість.

Про вказані дії у виконавчому провадженні і результати оцінки арештованого майна ОСОБА_1 повідомлена листом заступника начальника Світловодського МВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Щербини В. Ю. від 20 листопада 2018 року.

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року

у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня

2019 року в справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зроблено висновок про те, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження

№ 11-1200апп18)».

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що боржник не оскаржувала рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, а не погоджувалася саме із висновком суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки вартості майна боржника.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що звіт щодо вартості майна боржника, який складено суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження, не є рішенням, дією або бездіяльністю виконавця, а тому не підпадає під предмет судового контролю, визначеного статтею 447 ЦПК України.

Крім того, суди попередніх інстанцій, пославшись на положення статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», дійшли обґрунтованого висновку про те, що призначення оцінки майна для визначення дійсної ринкової вартості майна під час виконавчого провадження є дискреційними повноваженнями виконавця. Суд позбавлений можливості здійснювати такі повноваження під час судового контролю за виконанням судових рішень.

При цьому відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а заявником оскаржувався саме висновок про вартість майна

у зв`язку із заниженою, на думку ОСОБА_1 , вартістю майнового комплексу, визначеною у висновку від 09 листопада 2018 року.

Доводи касаційної скори про те, що оскаржувана постанова Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2020 року не підписана суддями Дуковським О. Л. та Письменним О. А., що є підставою для застосування положення пункту 3 частини першої стаття 411 ЦПК України, спростовуються матеріалами справи (том 2, а.с.82-84), тому на увагу не заслуговують.

Інші доводи касаційної скарги переважно зводяться до незгоди

з висновками судів стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на докази, що були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили наявні у справі докази, дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 14 березня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2020 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник