Справа № 456/1292/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-з/811/44/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
УХВАЛА

02 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові заяву адвоката Зошія Юрія Йосиповича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в складі судді Бораковського В.М. у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та вартості за безпідставно набуте майно, а також за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання протиправними дій,-

встановила:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року позови Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та вартості за безпідставно набуте майно задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» завдані збитки у сумі 226 609 грн 24 коп., вартість за безпідставно набуте майно в сумі 2548562 грн 52 коп, а всього 2775171 грн 76 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судові витрати по 20 814 грн 78 коп з кожного (всього 41 629 грн 56 коп).

Відмовлено повністю у позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання неправомірними дій посадових осіб АТ «Львівгаз» щодо складання Актів №№ 16нас-19/01, 16-21/02, 16нас-19 від 03 лютого 2016 року та визнання недійсними цих актів.

Рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

Просив скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та задоволити зустрічний позов ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість за безпідставно набуте майно в сумі 2548562 грн. 52 коп.скасовано, провадження у справі у цій частині вимог закрито.

Роз`яснено позивачу право на звернення до суду з цією вимогою в порядку господарського судочинства.

Іншою постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року, з врахуванням постанови Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» завданих збитків у сумі 226 609 гривень 24 копійок та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання неправомірними дій посадових осіб АТ «Львівгаз» щодо складання Актів №№ 16нас-19/01, 16-21/02, 16нас-19 від 03 лютого 2016 року та визнання недійсними цих актів, залишено без змін.

Рішення Стрийського міскрайонного суду Львівської області від 18 червня 2019 року в частині розподілу судових витрат змінено, стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судові витрати по сплаті судового збору за звернення із позовною заявою в сумі 3400 грн., а саме по 1700 грн. з кожного.

25.02.2021 на адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката Зошія Ю.Й. про ухвалення додаткового рішення, просить відшкодувати апелянтам судові витрати на правову допомогу у Львівському апеляційному суду. Зазначає, що усі докази витрат додані до справи.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла таких висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.п.1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній інстанції представляв адвокат Зошій Ю.Й., на підставі ордерів Серії ВС № 1006605 та 1006606, виписаних на виконання укладених договорів про надання правової допомоги №3 та № 2 від 31.10.2019 (т. 5 а.с. 90-91).

В матеріалах справи наявні квитанції про сплату відповідних сум за надані адвокатські послуги (т. 5 а.с. 56-57).

Згідно із п. п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Порядок припинення, розірвання договору про надання правової допомоги визначений ст. 29 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Зокрема, договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором (ч. 2 цієї статті).

03.02.2021 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій останній повідомив суду про те, що його інтереси буде представляти адвокат Гричинський А.В., при цьому його угода-договір з адвокатом Зошієм Ю.Й. припинена станом на 02.02.2021 (т. 5 а.с. 221).

Після поданої заяви інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру Серії ВС № 1048814 представляв адвокат Гричинський А.В., який приймав участь в судовому засіданні 09.02.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципипів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

ЦПК України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

На переконання колегії суддів, відповідні дії адвоката Зошія Ю.Й., який подавав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та вирішення питання судових витрат, натомість останній не представляє інтереси відповідача, оскільки договір з ним припинений, суперечать завданням цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України), якими зобов`язані керуватися не лише суд, але й учасники судового розгляду та їх представники, які полягають у поданні заяви про ухвалення рішення адвокатом, який не є, на час подання такої, представником учасника справи.

За змістом частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Подану заяву адвокатом Зошієм Ю.Й. про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів визнає зловживанням процесуальними правами, відтак повертає таку заявнику.

Керуючись ст.ст. 2, 44, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву адвоката Зошія Юрія Йосиповича про ухвалення додаткового рішення у даній справі повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк