Справа № 703/120/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі судових засідань Бойко Л.М.

за участю представника позивача Лук`яненко Г.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення, -

встановив:

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуги з централізованого опалення житла.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Виконуючи свої обов`язки по теплопостачанню квартири відповідача, позивач надав послуги з централізованого опалення житла, але відповідач не сплачує за них, в зв`язку з чим має заборгованість з лютого 2018 року по березень 2020 року в сумі 32491 гривня 35 копійок, яка складається: з боргу за опалення за вказаний період в сумі 29039 гривень 83 копійки, інфляційних втрат в розмірі 745 гривень 74 копійок, 3% річних від простроченої суми 1105 гривень 58 копійок та пені в розмірі 1600 гривень 20 копійок.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення житла в сумі 32491 гривня 35 копійок за вищевказаний період та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2189 гривень.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 лютого 2021 відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено судовий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що 11 січня 2021 року КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу з оплати послуг з централізованого опалення. Позивач є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. Відповідач споживав надані послуги, не відмовився від них у встановленому законом порядку, договір про надання послуг з централізованого опалення є діючим, оскільки заперечень щодо нього з боку відповідача до них не надходило. Процедура відключення квартири відповідача від централізованого опалення не дотримана. Таким чином, відповідач користувалася послугами позивача. Просила позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надану послугу з централізованого опалення житла, а також внаслідок прострочення виконання ним зобов`язання просила стягнути з нього інфляційні втрати, три відсотки річних від суми заборгованості та пеню, а також понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору. Крім того уточнила, що заборгованість у вказаному в позовній заяві розмірі відповідачу нарахована період з листопада 2018 року по березень 2020 року.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що категорична не згоден з позовною заявою КП «Смілакомунтеплоенерго». Зазначив, що Договір про надання послуг з централізованого опалення він не підписував, неодноразово письмово повідомляв позивача про те, що наміру отримувати послуги централізованого опалення він не має, в тому числі зважаючи на надмірну вартість таких послуг та низьку їх якість.

Представник відповідача ОСОБА_2 вважає, що позовні вимоги категорично не підлягають до задоволення, оскільки його довіритель фактично не отримував послугу з централізованого теплопостачання та раніше неодноразово звертався до керівника КП «Смілакомунтеплоенерго» із заявами про відключення його квартири від централізованого теплопостачання.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом встановлено, що КП «Смілакомунтеплоенерго» є постачальником теплової енергії на території м. Сміла, в тому числі і до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01 лютого 2018 року до кінцевих споживачів (а.с.8).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 463 від 20 жовтня 2017 року та № 414 від 22 листопада 2018 року встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та теплову енергію(а.с. 6).

Із копії витягу з газети «Сміла» № 9 (1101) від 28 лютого 2018 року вбачається, що КП «Смілакомунтеплоенерго» опублікувало договір про надання послуг з централізованого опалення (а.с. 9).

Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 17 жовтня 2014 року №146 та рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 25 лютого 2009 року № 135 встановлено методику та тарифи, за якими нараховується вартість наданих послуг з централізованого опалення житла в багатоквартирних будинках м. Сміла.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІVспоживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.18, 30 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року боржник повинен щомісячно оплачувати отриману послугу за встановленими тарифами.

Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 вбачається, що борг ОСОБА_1 перед КП «Смілакомунтеплоенерго» за період з листопада 2018 року по березень 2020 року становить 29039 гривень 83 копійки, інфляційні втрати - 745 гривень 74 копійок, 3% річних від простроченої суми 1105 гривень 58 копійок та пеня в розмірі 1600 гривень 20 копійок, а всього 32491 гривня 35 копійок (а.с. 4,5)

Вказаний розрахунок заборгованості суд визнає достовірним та правильним та приймає до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 76 ЦПК України.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633-ІV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Порядок перевірки надання послуги регламентується постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, згідно з якою за результатами перевірки температурного режиму складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який подається виконавцю. Виконавець послуги зобов`язаний розглянути претензію протягом трьох днів, у разі задоволення претензій протягом трьох днів здійснити перерахунок.

Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості регулюється постановою КМУ від 17 лютого 2010 року № 151.

Представник позивача в ході розгляду справи, на обґрунтування позовних вимог та на підтвердження надання позивачу послуги з постачання теплової енергії у квартирі відповідача, зазначила про останнім у травні 2020 року було внесено оплату за опалення в сумі 1532 гривні 72 копійки, що також вбачається із наданого позивачем розрахунку.

Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що в нього не виникло обов`язку по оплаті послуги, яка на думку позивача надається у квартирі у якій він проживає, так як Договір про надання послуг з централізованого опалення ним не підписувався, крім того, зважаючи на надмірну вартість таких послуг та низьку їх якість, наміру отримувати послуги централізованого опалення він не має, про що ним неодноразово акцентувалася увага в заявах адресованих як усно, так і в письмовому вигляді до КП «Смілакомунтеплоенерго». Однак його неодноразові звернення, як зазначав відповідач залишилися поза увагою та були проігноровані. Тому, із зазначених міркувань, обов`язку по сплаті боргу за надане опалення в його квартирі за вказаний у позові період у нього не виникло.

Однак суд не погоджується із доводами відповідача виходячи із наступного.

Не підписання Договору відповідачем із позивачем про надання послуг з постачання теплової енергії у її квартирі не є підставою для несплати коштів за надані послуги, якщо такі у ній надаються.

Окрім того відповідачем не доведено в ході розгляду справи, а також наданими ним письмовими доказами, що ним був дотриманий порядок згідно чинного законодавства щодо відключення квартири в якій він проживає від мереж загального централізованого опалення. Сам факт звернення ним із заявами до КП «Смілакомунтеплоенерго» про користування електроприладами для обігріву квартири не підтверджує відключення від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідач користується послугами позивача, доказів протилежного стороною відповідача суду не надано.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на предмет підтвердження наявності у відповідача боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії в розмірі 27149 гривень 72 копійки.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2189 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633-ІV, ст.ст.13, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-ІV, ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст.76, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України,-

вирішив:

Позов Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго», юридична адреса: вул. В. Чорновола, 72-а, м. Сміла, Черкаська область, , р/р НОМЕР_3 , МФО 351005, ІПН 42, борг за послуги з централізованого опалення житла за період з листопада 2018 року по березень 2020 року, втрати від інфляції, три відсотки річних та пеню в розмірі 32491 (тридцять дві тисячі чотириста дев`яносто одна) гривня 35 (тридцять п`ять) копійок та судові витрати в розмірі 2189 (дві тисячі сто вісімдесят дев`ять) гривень, а всього 34680 (тридцять чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони по справі :

Позивач: Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго», юридична адреса: вул. В. Чорновола, 72-а, м. Сміла, Черкаська область, , р/р НОМЕР_3 , МФО 351005, ІПН 42.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий О.П.Опалинська