Справа № 459/2869/20
Провадження № 2/459/189/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 березня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосад М.Д.

з участю: секретаря судових засідань Заяць В.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

12.10.2020 позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 6500 доларів США, що станом на день звернення до суду 12.10.2020 по курсу НБУ еквівалентно 183363,70 грн.. В обґрунтування позову послався на те, що 28.06.2019 між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого він надав відповідачу в позику 5000 Євро та 6500 Доларів США із зобов`язанням повернути кошти до 01.06.2020. Гроші в сумі 5000 Євро повернуті. Кошти в сумі 6500 Доларів США відповідач не повернув.

Ухвалою від 28.10.2020 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

11.01.2021 розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача.

Відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судові засідання 11.01.2021 та 11.03.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подала.

Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи.

11.03.2021 представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вказав, що відповідач отримав від позивача в позику під розписку 6500 Доларів США, які зобов`язався повернути до 01.06.2020. Просить стягнути з відповідача суму боргу за договором розписки по курсу НБУ станом на день винесення рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_3 28.06.2019 власноручно написав розписку, відповідно до якої він отримав від позивача ОСОБА_2 в позику 5000 Євро та 6500 Доларів США із зобов`язанням повернути кошти до 01.06.2020 (а.с.5).

Зазначений факт підтверджується представленим оригіналом розписки, оглянутого судом в судовому засіданні.

Позивач у позовній заяві ствердив, що гроші в сумі 5000 Євро відповідач повернув, що було також підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Станом на час розгляду справи кошти в сумі 6500 Доларів США відповідач не повернув позивачеві.

14.07.2020 позивач звертався до відповідача із пропозицією повернути кошти у зв`язку із спливом часу повернення (а.с.6).

Дану вимогу відповідач не виконав.

Крім того, як вбачається із заяви від 27.07.2020 позивач звертався до Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області із заявою про кримінальне правопорушення щодо факту неповернення ОСОБА_3 зазначених коштів

Обставини та докази у справі дають суду підстави для наступних висновків.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України.

Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.(ст. 629 ЦК України).

У відповідності із ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно із ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно із ч.2 ст.640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом факту укладення договору.

Згідно із ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Керуючись ч. 1 ст. 611 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом,

За змістом ст.524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статі 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо; у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений говором або законом чи іншим нормативно-правовим актом використання валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У ч.3 ст.533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не спростував їх, суд прийшов до висновку, що даний спір підлягає задоволенню і, не виходячи за межі позовних вимог, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором розписки у розмірі 6500 доларів США, що станом на день звернення до суду 12.10.2020 по курсу НБУ еквівалентно 183363,70 грн..

Керуючись вимогами статті 141 ЦПК України, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1833,63 грн. судового збору.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, судом ураховано наступне.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України) .

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Представник позивача надав додаток до договору-доручення, згідно із яким загальна вартість пакету послуг становить 4000 грн..

На підтвердження розміру таких витрат позивачем надано акт про прийняття-передачу наданих послуг від 05.01.2020, додаток №1 до договору-доручення про надання правової допомоги №13 від 27.07.2020, дублікат квитанції від 12.10.2020 на суму 3980 грн..

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, а також визнання відповідачем розміру судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3980 грн. згідно із наданої квитанції.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 6500 доларів США, що станом на день звернення до суду 12.10.2020 по курсу НБУ еквівалентно 183363,70 грн..

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1833 грн. судового збору та 3980 грн. витрат на професійну правничу допомогу правничу допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2021

Суддя: М. Д. Новосад