Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1570/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Олевський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просить суд звільнити його від заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 287/760/19 від 27.07.2020 року, виданим Олевським районним судом Житомирської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 19500 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час вже є повнолітнім та продовжує навчання в Інституті телекомунікаційних систем НТУУ «КПІ імені Ігоря Сікорського». 10.05.2019 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження по справі № 287/760/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У зв`язку із навчанням дитини у вищому навчальному закладі ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1 на користь повнолітньої дитини ОСОБА_4 аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною 23 років, або припинення ним навчання. З моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження по справі ОСОБА_1 частково були визнані позовні вимоги та він добровільно, щомісячно, переказував на картковий рахунок сина ОСОБА_4 та засобами поштового зв`язку по 1300 грн. 00 коп. до закінчення розгляду справи по суті. Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2020 року позов ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини заробітної плати (доходу) щомісяця, починаючи з 07.05.2019 року до досягнення дитиною 23 років, або припинення ним навчання, але не менше встановленого законом мінімуму. Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.06.2020 року рішення Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07.05.2019 року та на період навчання сина ОСОБА_4 , але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, проте вже не на користь сина ОСОБА_4 , а на користь ОСОБА_3 28.07.2020 року за заявою стягувачки відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого листа № 287/760/19, виданого Олевським районним судом Житомирської області. Всього за період поки тривав розгляд справи ОСОБА_1 добровільно сплатив на особистий рахунок сина ОСОБА_4 аліментів на суму 19500 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до державного виконавця із заявою про зарахування добровільно сплачених аліментів в розмір заборгованості, долучивши квитанції про добровільну сплату аліментів ОСОБА_4 14.08.2020 року позивач отримав відповідь державного виконавця Козловець А.І. про те, що стягувачем відповідно до виконавчого листа є ОСОБА_3 , а отримувачем згідно копій квитанцій та платіжних доручень є ОСОБА_4 , тому відповідно надані квитанції про сплату аліментів не можуть бути враховані та внесені до автоматизованої системи виконавчих проваджень, як самостійно сплачені аліменти. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду для вирішення питання зарахування вказаних коштів в рахунок заборгованості по аліментах.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

06.10.2020 року до суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху та уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник адвокат Єгоров С.О. в судовому засіданні, кожен окремо, підтримали вимоги позовної заяви та просять їх задоволити, з тих підстав, що відповідно до норм СК України аліменти є власністю дитини, позивач добровільно, щомісячно, з моменту відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сплачував кошти на рахунок сина ОСОБА_4 , а тому, на їх думку є всі підстави для зарахування вказаних коштів у суму заборгованості по аліментах.

Відповідачка у судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечує, зазначає, що позивач не спілкується з сином, не цікавиться його життям та вважає, що ОСОБА_1 повинен виконувати рішення суду про стягнення з нього аліментів. Проти того, що ОСОБА_1 у добровільному порядку надавав гроші сину на його особистий рахунок не заперечує.

Повно, всебічно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується матеріалами справи.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2020 року по справі № 287/760/19 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини заробітної плати (доходу), щомісяця, починаючи з 07.05.2019 року до досягнення дитиною 23 років або припинення ним навчання, але не менше встановленого законом мінімуму (а.с. 61-62).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.06.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 28.02.2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07.05.2019 року та на період навчання сина ОСОБА_4 , але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку (а.с. 63-66).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого державним виконавцем Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козловець А.І. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах за період з травня 2019 року по липень 2020 року складає 33031,29 грн. ВП № 62671291 (а.с. 60).

У період з 21.05.2019 року по 17.07.2020 року позивачем сплачено на особистий рахунок сина ОСОБА_4 та поштовим переказом сину ОСОБА_4 19500 грн. 00 коп., що стверджується копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 1601-3355-3005-0222 від 21.05.2019 року, платник « ОСОБА_1 , аліменти травень 2019 року», копією квитанції Укрпошти від 21.06.2019 року, кому «Шимко, аліменти», копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 23.07.2019 року, платник « ОСОБА_1 , аліменти за липень 2019 року», копіями платіжних доручень: №Р24А655740273А23432 від 21.08.2019 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти серпень», №Р24А670193601А23711 від 22.09.2019 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти», № НОМЕР_1 від 22.10.2019 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти, жовтень», №Р24А699565533А93927 від 23.11.2019 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти за листопад», №Р24А710920701А04817 від 21.12.2019 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти грудень», №Р24А721804544А29632 від 21.01.2020 року, отримувач « ОСОБА_4 , аліменти січень», №Р24А733143595А03306 від 19.02.2020 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти лютий», №Р24А745264412А70895 від 21.03.2020 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти березень», №Р24А757582563А71660 від 22.04.2020 року, отримувач « ОСОБА_5 , аліменти квітень», №Р24А361097712С03235 від 19.05.2020 року, коментар до платежу «Переказ власних коштів ОСОБА_4 , аліменти за травень», №Р24А422563159С87864 від 20.06.2020 року, коментар до платежу «Переказ власних коштів ОСОБА_4 , аліменти за червень», №Р24А475965437С06633 від 17.07.2020 року, коментар до платежу «Переказ власних коштів ОСОБА_4 аліменти за липень (а.с. 45-59).

30.07.2020 року позивач звернувся до Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про долучення документів до матеріалів виконавчого провадження (а.с. 44).

З листа державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козловець А.І. від 14.08.2020 року вих. № 13743 вбачається, що надані ОСОБА_1 копії квитанцій та платіжних доручень не можуть бути враховані та внесені до автоматизованої системи виконавчих проваджень, як самостійно сплачені ним аліменти, оскільки отримувачем згідно квитанцій та платіжних доручень є безпосередньо дитина ОСОБА_4 , а стягувачем за виконавчим провадженням, на користь якої слід сплачувати аліменти, відповідно до виконавчого листа є ОСОБА_3 (а.с. 43).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 8 та 9 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного зв`язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв`язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов`язання, пов`язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

Згідно із частинами першою, другою ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 по справі (№ 459/1381/18, провадження № 61-9328св19).

Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. У разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, регулюються главою 16 СК України, яка визначає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання.

Як на підставу позову позивач посилається на частину 2 статті 197 СК України, якою передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду 1) наявність тяжкої хвороби 2) або іншої обставини, що має істотне значення.

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 8 п. 1 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Обґрунтовуючи підстави позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що отримавши ухвалу Олевського районного суду Житомирської області про відкриття провадження у справі № 287/760/19 та частково визнавши позовні вимоги ОСОБА_1 добровільно у період з 21.05.2019 року по 17.07.2020 року сплатив на особистий рахунок сина ОСОБА_4 , а також засобами поштового зв`язку аліментів на суму 19500 грн. 00 коп.

Слід зазначити, що ОСОБА_3 при зверненні до Олевського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною 23 років, або припинення ним навчання саме на користь повнолітньої дитини ОСОБА_4 .

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області по справі № 287/760/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітної плати (доходу), щомісяця, починаючи з 07.05.2019 року до досягнення дитиною 23 років або припинення ним навчання, але не менше встановленого законом мінімуму.

Тому, позивачем сплачувалися аліменти в добровільному порядку не на користь ОСОБА_3 , а на користь дитини ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, та те, що у період з 21.05.2019 року по 17.07.2020 року ОСОБА_1 добровільно сплатив на особистий рахунок сина ОСОБА_4 , а також засобами поштового зв`язку аліментів на суму 19500 грн. 00 коп., то вказані обставини мають істотне значення, які у відповідності до ч. 2 ст. 197, ст. 181 СК України дають підстави для часткового звільнення батька від сплати аліментів на вказану суму.

Підсумовуючи все наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 197, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Олевський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах - задоволити.

Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом № 287/760/19, виданого Олевським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07.05.2019 року та на період навчання сина ОСОБА_4 , але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку в сумі 19500 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено і оголошено 16.07.2021 року.

Суддя: Л.В.Винар