Провадження № 2/638/971/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т.В.,
за участі секретаря Овчаренко К.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:
Позивач звернувся до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проходить службу у Збройних Силах України. З 10 вересня 1994 року перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 м. Котовськ. З 05 серпня 2004 року він переведений для проходження служби у Харківський університет Повітряних Сил України. 06 жовтня 2004 року житловою комісією ХУПС відповідно до протоколу № 1 позивач зарахований на квартирний облік з 03 березня 1995 року. Позивач зазначає, що при цьому не враховано перебування позивача на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 10 вересня 1994 року. 25 вересня 2017 року позивач звернувся до ХУПС з відповідним запитом та клопотав про розгляд питання щодо зарахування вказаного терміну. 11 жовтня 2017 року отримав відповідь з відмовою у перегляді дати зарахування до загальної житлової черги. Позивач не погоджується з вказаною відмовою та просить рішення житлової комісії Харківського університету Повітряних Сил Збройних Сил України від 06 жовтня 2004 року, оформлене протоколом № 1, в частині зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 03 березня 1995 року скасувати. Зобов`язати ХУПС перенести дату зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 10 вересня 1994 року, стягнути судові витрати.

Ухвалою від 16 жовтня 2020 року провадження у справі відкрите.

16 листопада 2020 року відповідач надав відзив.

16 листопада 2020 року підготовче судове засідання закрите, справа призначена до судового розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явились. Надали зави, де просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом зауважує, що до позовної заяви надані не посвідчені у належний спосіб докази.

Відповідно до непосвідченої довідки від 25 серпня 1998 року позивач перебував на квартирному обліку з 10 вересня 1994 року, м. Котовськ.

Відповідно з непосвідченої виписки із протоколу № 1 від 06 жовтня 2004 року позивач зарахований на квартирний облік з 03 березня 1995 року.

25 вересня 2017 року позивач звернувся до начальника штабу першого заступника начальника ХНУПС з мотивів вирішення питання дати взяття на квартирний облік.

Згідно відповіді від 11 жовтня 2017 року голова житлової комісії ХНУПС повідомив про відсутність підстав внесення виправлень дати з 03.03.1995 на 10.09.1994.

Частиною першою статті 9 ЖК УРСР встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470.

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Підпунктом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до п.22,38 « Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. І надання їм жилих приміщень в Українській РСР» громадяни зараховуються на квартирний облік датою написання заяви, проте згідно Наказу Міністерства оборони України № 20 від 03.02.1995 року при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку ( в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом. Тобто на момент постановки на квартирний облік позивача в ХНУВС зарахувати його на квартирний облік з 10 вересня 1994 року є порушенням вищевказаного наказу. Вказаний наказ не скасовано, не визнано незаконним, продовжував діяти до 2006 року. Відповідно до вказаного наказу проведено процедуру постановки на облік на отриманні житла позивача. Суд не вправі змінити час дії вказаного наказу. До дискреції суду вказані дії не входять.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Як також наголосив Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» (№68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини. Такий баланс не досягнутий, якщо особа чи особи у справі мали нести індивідуальні або додаткові обов`язки.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:
Вимоги ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Судовий збір вважати сплаченим позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчий кімнаті.

Повний текст документу виготовлений 12 березня 2021 року.

Суддя: Штих Т.В