ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5761/21 Справа № 175/38/21 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ «Банк Восток», про припинення (зняття) обтяження щодо нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ «Банк Восток», про припинення (зняття) обтяження щодо нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство є іпотекодержателем іпотечного майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 355,4 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,103 га, кадастровий номер .02.051.0031, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 .. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Наразі іпотекодержатель не має можливості на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, оскільки старшим державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського РУЮ Тітовою Г.О. накладено обтяження на іпотечне майно за №10828391 від 14 лютого 2011 року внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24319616 від 07 лютого 2011 року; за №10828409 від 14 лютого 2011 року внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24319616 від 07 лютого 2011 року.

ТОВ «Вердикт Капітал», в порядку досудового врегулювання спору, звернувся до ВДВС Дніпропетровського РУЮ з заявою про зняття арешту з майна, адже тільки у Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції (нині - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) є повноваження, щодо зняття арешту з майна у даному випадку. Будь-якої відповіді на вказану заяву на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» не отримував, а тому змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, оскільки в позасудовому порядку вирішити це питання не має можливості.

Враховуючи викладене позивач просив припинити (зняти) обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 355,4 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,103 га, кадастровий номер .02.051.0031, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 , Іпотекодержателем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, який не призведе до поновлення речового права на майно, оскільки зняття арешту з майна здійснює виконавець, приймаючи постанову на підставі ухваленого судового рішення з цього питання, а тому ефективним способом захисту права позивача на таке майно є звернення до суду за правилами цивільного судочинства з позовом про визнання права власності та зняття арешту зі спірного майна.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга Товариства обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що обтяження нерухомого майна іпотекою належним чином зареєстровані в Державному реєстрі іпотек 26 грудня 2006 року, тоді як обтяження у вигляді арештів на нерухоме майно зареєстровані державним виконавцем лише 14 лютого 2011 року. Апелянт вказує, що не може задовольнити свої вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна, оскільки на нього накладені арешти.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що згідно інформаційної Довідки №232627295 від 16 листопада 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» є Іпотекодержателем нерухомо майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 355,4 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,103 га, кадастровий номер .02.051.0031, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 ..

Дані обставини підтверджуються записами про іпотеку №38278301, №38278200 від 26 грудня 2006 року та внесеними приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54166491 від 21 вересня 2020 року.

Відповідно до зазначеної довідки станом на 16 листопада 2020 року містяться записи про обтяження на вищевказане майно, а саме: за № 10828391 від 14 лютого 2011 року внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 24319616 від 07 лютого 2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського РУЮ Тітовою Г.О.; та за № 10828409 від 14 лютого 2011 року внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №24319616 від 07 лютого 2011 року, старшим державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського РУЮ Тітовою Г.О..

25 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Агробанк» було укладено кредитний договір №206.840.06.02, відповідно до якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії окремими траншами з лімітом кредитування в сумі 127 619 доларів США строком до 24 грудня 2013 року зі сплатою 15,5% річних.

29 травня 2007 року між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання кредитної лінії № 206.840.06.02 від 25 грудня 2006 року.

25 грудня 2006 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №206.840.06.02 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Агробанк» було укладено іпотечний договір №206.840.06.02.1, за яким у іпотеку передано наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 355,4 кв.м. та земельна ділянка, загальною площею 0,103 га, кадастровий номер .02.051.0031, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 ..

Також, 25 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Агробанк» було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя до Іпотечного договору №206.840.06.02.1 від 25 грудня 2006 року, за яким визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення Іпотекодавцем зобов`язань, встановлених основним договором, або умов Іпотечного договору № 206.840.06.02.1 від 25 грудня 2006 року.

29 травня 2007 року між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору №206.840.06.02.1 від 25 грудня 2006 року.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №206.840.06.02. від 25 грудня 2006 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис від 17 січня 2011 року, яким звернено стягнення на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,103га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер .02.051.0031, що належать на праві власності ОСОБА_1 ..

Встановлено, що 07 лютого 2011 року на підставі вищезазначеного, старшим державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського РУЮ Тітовою Г.О. відкрито виконавче провадження №24319616 з примусового виконання виконавчого напису №105 від 17 січня 2007 в рамках якого й було накладено арешт на іпотечне майно: домоволодіння загальною площею 355,4 кв. м та житловою площею 247,6, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,103га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що виконавче провадження №24319616 з примусового виконання виконавчого напису №105 від 17 січня 2007 в рамках якого й було накладено арешт на іпотечне майно було завершено, а виконавчий напис повернуто первісному стягувачу.

28 березня 2011 року між ПАТ «ХК Банк» та ПАТ «Платинум Банк» укладено Договір відступлення прав вимоги №20110328-Г, відповідно до п.1.1. якого Первісний кредитор (ПАТ «ХК Банк») відступив Новому кредитору (ПАТ «Платинум Банк»).

04 вересня 2020 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб №401, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами іпотеки, в тому числі за Іпотечним договором №206.840.06.02.1.

Позивач звернувся до Дніпровського районного ВДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з питанням про зняття арешту, але відповіді не отримав.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для реєстрації обтяження є втому числі і рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора може бути оскаржена до суду.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до приписів ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в старій редакції) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених даним Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В чинній редакції ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Однак, арешт відносно вищевказаних об`єктів нерухомого майна залишився, а новий стягувач (ТОВ Вердикт Капітал) у встановленому законом порядку не звертався до суду щодо оскарження бездіяльності державного виконавця стосовно не зняття арешту з майна.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту до суду може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Проте позивач, будучи іпотекодержателем і правонаступником стягувача у виконавчому провадженні, звернувшись до суду з позовом, не стверджував, що предмет іпотеки належить йому, а не відповідачеві. Наполягав на знятті арешту з майна для того, щоб іпотекодержатель мав можливість на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Арешт з майна боржника можна зняти за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого ЗУ «Про виконавче провадження». А у разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, - за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (частини 3-5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, який не призведе до поновлення речового права на майно, так як зняття арешту з майна здійснює виконавець, приймаючи постанову на підставі ухваленого судового рішення з цього питання.

Доводи апелянта в скарзі про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що обтяження нерухомого майна іпотекою належним чином зареєстровані в Державному реєстрі іпотек 26 грудня 2006 року, тоді як обтяження у вигляді арештів на нерухоме майно зареєстровані державним виконавцем лише 14 лютого 2011 року, а також те, що товариство не може задовольнити свої вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна, оскільки на нього накладені арешти, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі. Позивач будучи іпотекодержателем і правонаступником стягувача у виконавчому провадженні не оскаржив дії державного виконавця

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко