Провадження № 2/761/4605/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Когут Є.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів Будника Б.А. , Барсова С.О. , Когутенко М.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зміну дати та підстави звільнення, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, премії, середнього заробітку, вихідної допомоги, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з даним позовом до відповідача, просив поновити йому строк для подання позовної заяви; зобов`язати відповідача здійснити зміни у його трудовій книжці, вказавши правовою підставою звільнення ч.1 ст.39 КЗпП України, з датою звільнення день видачі трудової книжки - 31.08.2020; стягнути з відповідача на його компенсацію за 2 дні невикористаної щорічної оплачуваної відпустки, невиплачену під час остаточного розрахунку премію (додаткову заробітну плату) у розмірі 70% посадового окладу, вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, додатково передбачений Колективним договором один середній місячний заробіток, середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку з 31.08.2020 по 23.09.2020; а також спричинену йому моральну шкоду.

В обгрунтування позову посилається на те, що 01.11.2019 він був прийнятий на роботу у філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Національної Акціонерної компанії «Нафтогаз України» заступником начальника юридичного відділу, зареєстрованим місцезнаходженням якої є: Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вул. Маяковського, 49. При цьому відповідно до наказу №66 філії «ЦМГС» від 30.12.2016 місцем роботи юридичного відділу філії визначено офіс за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1.

23.07.2020 він був ознайомлений з повідомленням керівництва філії, у якому було вказано, що він та інші працівники філії мають працювати з 30.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же день ним було подано заяву про те, що він не згоден працювати у іншій місцевості та з вимогою надати інформацію про наявні відкриті вакансії НАК «Нафтогаз України» у м. Києві та сприяти його переведенню на іншу посаду у межах міста.

31.07.2020 працівниками юридичного відділу було звільнено приміщення за вищевказаною адресою у місті Києві та завантаженні автомобілі для перевезення документів, оргтехніки. З 11 год. він був позбавлений можливості продовжувати працювати.

Для того, щоб отримати документальне підтвердження незаконного передчасного переведення його як працівника керівництвом філії у іншу місцевість з іншими умовами праці о 10-59 год. 31.07.2020 він подав заяву, де вказав на дійсні причини звільнення економічного, технологічного, структурного характеру та грубе порушення трудового законодавства. При цьому просив звільнити його 03.08.2020 з займаної посади, на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України.

31.07.2020 за станом його здоров`я лікарем був відкритий лікарняний лист. На лікарняному він знаходився по 28.08.2020.

31.08.2020 після виходу на роботу він дізнався про своє звільнення.

Вважає, що звільнення було незаконним, оскільки його було звільнено під час перебування на лікарняному, а тому днем його звільнення має бути визнано 31.08.2020. Крім того, правовою підставою його звільнення має бути ч.1 ст.39 КЗпП України.

Виходячи з викладеного, підлягають стягненню і заявлені ним суми.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26.10.2020 цивільну справу за вищевказаним позовом було передано на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 справа була передана до розгляду судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.01.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 09.03.2021, відповідачем зазначено на те, що при звільненні ОСОБА_1 не було допущено порушень трудового законодавства. Зазначено на те, що позиція позивача про те, що правовою підставою для його звільнення має бути ч.1 ст.39 КЗпП України не відповідає поданій ним заяві від 31.07.2020 про звільнення на підставі п.6 ст.36 КЗпП України. Звільнення позивача відбувалося не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за ст.40 КЗпП України, а отже заборона на звільнення у період хвороби відсутня. Безпідставним є твердження позивача про те, що відповідач приховав від нього дату звільнення, оскільки дату звільнення позивач визначив сам у заяві від 31.07.2020. Враховуючи перебування позивача на лікарняному та вжиті роботодавцем заходи, відповідач жодним чином не порушив ст.47 КЗпП України та не перешкодив позивачу у реалізації з 03.08.2020 по 31.08.2020 гарантованого йому Конституцією України право на працю. При цьому затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні з боку відповідача не було, відтак його твердження про застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, є безпідставними. Позивач також не надав суду належних та допустимих доказів як заподіяння йому моральної шкоди, так і порушень його прав при звільненні, тому відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідачем було зазначено на пропуск строку позовної давності на звернення за захистом свого права до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з вищевказаних підстав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом філії «Центр метрології та газорозподільних систем» акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №168-к/тр від 30.10.2019 ОСОБА_1 , на підставі його заяви від 24.10.2019, було прийнято на роботу на посаду заступника начальника юридичного відділу з 01.11.2019 на умовах строкового трудового договору, на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років основного працівника - заступника начальника юридичного відділу ОСОБА_5 до дати фактичного виходу на роботу основного працівника, з місячним окладом 21000 грн. згідно штатного розпису.

Відповідно до п.1.2., 1.4. Положення про Філію «Центр метрології та газорозподільних систем» акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», затвердженого рішенням правління акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» філія є відокремленим підрозділом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» і не має статусу юридичної особи. Місцезнаходження філії: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1.

Згідно з наказом Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №103-к/тм від 15.06.2020 ОСОБА_1 , на підставі його заяви від 12.06.2020, було надано щорічну оплачувану відпустку тривалістю 30 календарних днів, з 22.06. по 22.07.2020, за період роботи з 01.11.2019 по 31.10.2020, в тому числі: щорічну основну оплачувану відпустку - 24 дні, щорічну додаткову оплачувану відпустку за ненормований робочий день - 6 днів.

Наказом Філії від 15.06.2020 №196-к/тр, відповідно до п.4.8.2 Колективного договору, за погодженням із профспілковим комітетом, у зв`язку з наданням щорічної відпустки та на підставі заяви позивача від 12.06.2020, останньому була надана матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 50% місячного окладу.

19.06.2020 на адресу Філії «Центр метрології та газорозподільних систем», на ім`я в.о. директора філії Мазуркевича В.Г., надійшов лист від ДК «Газ України», з якого вбачається, що у зв`язку з трансформацією Групи Нафтогаз, керівництвом Групи Нафтогаз було прийнято рішення про розміщення бізнес одиниць та структурних підрозділів НАК «Нафтогаз України», які входять до складу дивизіону «Комерція», в офісних приміщеннях ДК «газ України» за адресою: АДРЕСА_2 (розпорядження від 22.05.2020 №33-р «Про переміщення працівників Крмпанії»). Відповідно до даного листа пропонувалося якнайшвидше вирішити питання щодо припинення договору оренди №17/16-148 від 30.12.2016, укладеного між ДК «Газ України» та НАК «Нафтогаз України», та звільнення офісних приміщень ДК «Газ України», яким користується Філія «ЦМГС».

Наказом по Філії від 20.07.2020 №30 було визначено з 30.09.2020 робочі місця за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з цим наказано в зазначений термін перевести для подальшої роботи в іншу місцевість, за їх згодою, посадових осіб та працівників структурних підрозділів Філії «ЦМГС», зокрема, заступника начальника відділу Бондаренка Д.М.

23.07.2020 позивач був повідомлений про те, що у зв`язку зі службовою необхідністю, відповідно до наказу Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 20.07.2020 №30 «Про визначення робочих місць та переведення на роботу в іншу місцевість посадових осіб та працівників структурних підрозділів Філії «ЦМГС» НАК «Нафтогаз України» з 30.09.2020 його робоче місце переміщено та визначено за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із зазначеним, пропонувалося переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством за даною адресою; зазначено на те, що він відповідно до статей 32, 36 КЗпП України має право: надати свою згоду на переведення на роботу в іншу місцевість або не погодитися на переведення на роботу в іншу місцевість. Також було доведено до відома, що у випадку його відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством (відсутності його згоди на переведення) трудовий договір з ним буде розірвано на підставі п.6 ст.36 КЗпП України 30.09.2020, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку згідно зі статтею 44 КЗпП України.

Позивач не погодився з переведенням на роботу у іншу місцевість, вказав на те, що обгрунтування ним надані у заяві від 23.07.2020.

В заяві від 23.07.2020 позивач зазначив на те, що з наказом №30 від 20.07.2020 Філії «ЦМГС» АТ «НАК «Нафтогаз України» він ознайомлений; йому відомо, що його робоче місце визначено за вищевказаною адресою. Однак, зауважив на те, що приміщення за даною адресою є недобудованим об`єктом, не введений в експлуатацію і не може безпечно використовуватися як приміщення для роботи. Отже, відповідно до ч.1-3 ст.153 КЗпП України, ст.43 Конституції України роботодавець не може за вказаною адресою забезпечити йому та іншим працівникам безпечні умови праці. Він одружений, має двох малолітніх дітей, бажає працювати, але не має можливості, проживаючи у м. Київ, працювати у Київській області (м. Боярка) та ще й у небезпечному приміщенні. При цьому вказав, що Філія є відокремленим підрозділом АТ «НАК «Нафтогаз України», не має статусу юридичної особи; він на переведення до іншої місцевості для роботи за вищевказаною адресою разом з Філією не погоджується. У зв`язку з цим, просив прийняти його відмову у переводі на роботу у іншу місцевість; повідомити його про наявність відкритих вакансій у м. Київ у АТ «НАК «Нафтогаз України» та сприяти його переведенню у інший підрозділ АТ «НАК «Нафтогаз України» у межах м. Київ.

У відповідь на дану заяву Філією за адресою проживання позивача було направлено лист, з якого, зокрема, вбачається, що Філією було розглянуто його заяву від 23.07.2020, відмову у переведенні на роботу в іншу місцевість прийнято.

Після цього, 31.07.2020 позивач подав заяву до Філії, відповідно до якої просив звільнити його 03.08.2020 з займаної посади на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, а також відмовою від продовження роботи за зміни істотних умов праці.

31.07.2020 наказом Філії від 30.07.2020 №254-к/тр ОСОБА_1 було звільнено з роботи 03.08.2020, у зв`язку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, п.6 ст.36 КЗпП України, та наказано головному бухгалтеру ОСОБА_6 здійснити нарахування та виплату позивачу вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України.

03.08.2020 Філією було направлено за місцем проживання позивача листа за вих. №50/04-430, відповідно якого він повідомлявся про розірвання укладеного з ним трудового договору відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, згідно поданої ним заяви 31.07.2020, та про необхідність прибути за трудовою книжкою. Також повідомлено про те, що він може надати згоду на відправлення йому трудової книжки поштою.

31.07.2020 на ім`я ОСОБА_1 був відкритий листок непрацездатності. При цьому в судовому засіданні позивач пояснив, що до 11 год. він знаходився на роботі. 29.08.2020 лікарем йому було рекомендовано стати до роботи.

По виходу на роботу ОСОБА_1 отримав трудову книжку, що підтверджується його підписом в Книзі обліку видачі трудових книжок і вкладишів до них.

Рішенням правління НАК «Нафтогаз України» від 17.09.2020 були внесені зміни до Положення про Філію «ЦМГС», зокрема в частині місцезнаходження Філії за адресою: АДРЕСА_3 . Відомості щодо місцезнаходження відокремленого підрозділу були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 25.09.2020, що підтверджується Витягом.

У статті 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року закріплено, що кожна людина має право на працю, на вiльний вибiр роботи, на справедливi i сприятливi умови працi та на захист вiд безробiття.

Змістом частини 1 статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. При цьому частина 6 даної статті зазначає, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Підстави для припинення трудового договору встановлені статтею 36 КЗпП України.

Однією з підстав для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

Стаття 32 КЗпП України регулює порядок переведення на іншу роботу та зміну істотних умов праці. Частиною 1 даної статті передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Інша місцевість за визначенням п.1 постанови КМУ від 02.03.1998 №255 «Про гарантії та компенсації при переїзді на роботу в іншу місцевість» - це інший населений пункт.

Тобто за встановлених обставин позивачу відповідачем було запропоновано переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, від якої він відмовився письмово та просив його звільнити 03.08.2020. Дана відмова була прийнята відповідачем та позивач, згідно поданої ним заяви, був звільнений на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством - 03.08.2020.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог трудового законодавства.

Доводи позивача про те, що 03.08.2020 мало бути останнім днем його роботи і роботодавець повинен був звільнити на підставі його заяви 04.08.2020, є безпідставними та спростовуються п.2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, відповідно до якого днем звільнення вважається останній день роботи. Останнім днем роботи позивача є 31.07.2020, наказ про його звільнення 03.08.2020 також виданий 31.07.2020.

Посилання позивача на те, що відповідач за відсутності правових підстав звільнив його 03.08.2020, тому що у період з 31.07.2020 по 28.08.2020 він знаходився на лікарняному, також позбавлені юридичного обгрунтування, оскільки КЗпП не містить заборони на звільнення працівника в період хвороби з його ініціативи.

Також є надуманою позиція позивача про те, що правовою підставою для його звільнення має бути ч.1 ст.39 КЗпП України, оскільки це спростовується вищевикладеним. Крім того, позивач самостійно визначився щодо підстави його звільнення за п.6 ст.36 КЗпП.

При цьому позбавлені правової аргументації і доводи позивача в частині того, що об`єкт нерухомості за адресою в м. Боярка, де було визначено у подальшому його місце робити, не може використовуватися для розташування офісних приміщень, тому що є недобудованим об`єктом та, у зв`язку з цим є небезпечним, оскільки відповідно до акту робочої комісії, призначеною філією «ВРТП «Укргазенергосервіс» ДК «Укртрансгаз» наказом від 09.10.2003 №200, даний об`єкт нерухомості був прийнятий в експлуатацію. Відповідно до Звіту визначення технічного стану будівлі по АДРЕСА_1 від 2018 року остання придатна для безпечної та надійної експлуатації.

Не впливають на сутність вирішення спору і твердження позивача щодо того, що відповідач приховав від нього дату звільнення, так як дату звільнення позивач сам визначив у своїй заяві від 31.07.2020. Крім того, роботодавцем не було порушено порядок звільнення, а також видачі трудової книжки, визначений ч.1 ст.47 КЗпП України, п.4.1, п.4.2 Інструкції №58, оскільки 03.08.2020 позивачу був направлений лист за вих. №50/04-430 про необхідність прибути за трудовою книжкою, у зв`язку з розірванням трудового договору, що було зазначено вище. Також відповідач повідомив про можливість відправлення роботодавцем трудової книжки поштою за згодою позивача. Отже, роботодавцем було вжито всіх заходів для виключення порушень прав позивача при звільненні.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині зміни дати та підстави звільнення. Виходячи з цього, а також з урахуванням того, що затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні з боку відповідача встановлено не було, не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо стягнення сум та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зміну дати та підстави звільнення, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, премії, середнього заробітку, вихідної допомоги, моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: