Справа № 565/1695/20
Провадження № 2/565/475/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Мануляка Ю.В.,

з участю

секретаря судового засідання Рибчинчук Т.М.,

представника позивача (в режимі відео конференції) Пелеха А.Б.,

представника відповідача Савонік Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» 08.12.2020 року звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 23458,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 20 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №396668. 15 березня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) шляхом подачі заяви про приєднання № б/н до ДКБО. 22.03.2017 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт у розмірі 13000 грн., який в сумі з попередніми кредитними лімітами становить 20000 грн. В порушення умов договору, відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо користування кредитними коштами.

Представником відповідача адвокатом Савонік Л.О. 03.06.2021 року подано до суду відзив на позов доводи якого зводяться до того, що відповідачем заперечується факт отримання грошей за кредитною карткою та використання картки для розрахунків. Встановлення кредитного ліміту та видача платіжної картки банком надало відповідачу тільки право отримати кредит, а факт отримання кредитних коштів відповідачем стороною позивача не доведено. Заява про приєднанням на яку посилається сторона позивача не відповідає формі та змісту кредитного договору, зокрема відсутні істотні умови необхідні для укладення кредитного договору, а тому такий кредитний договір є нікчемним.

До суду 29.06.2021 року надійшла від представника позивача відповідь на відзив, доводи якої зводяться до того, що 15.03.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної карти), шляхом подачі та підписання заяви про приєднання № б/н до ДКБО. Відповідно до п. 5.1. підписанням заяви про приєднання Клієнт домовляється з Банком викласти укладений між ними Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 396668 від 20.11.2012 року в новій редакції, відповідно до змісту заяви про приєднання. З меморіальних ордерів №54823612 від 29 листопада 2012 року, №86127051 від 16 грудня 2014 року, №138089850 від 22 березня 2017 року встановлено, що кредитний ліміт відповідача становив 3000 грн., та був збільшений, в сумі до 20000 грн. Відповідач ОСОБА_1 своїми діями фактично визнав існування боргу та факт отримання кредитних коштів, оскільки ним частково сплачено заборгованість на рахунок НОМЕР_1 : 22.04.2021 - 7940,00 грн., 20.05.2021 - 5955,00 грн., 11.06.2021 - 8550,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 16.08.2019 по 14.06.2021.

До суду 30.06.2021 року надійшла від представника позивача заява про уточнення позовних вимог в якій представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 751,51 грн., що складається з 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 614,56 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 107,74 грн. та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 29,21 грн. Також просить стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.02.2021 року у справі № 565/1695/21 задоволено повністю позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року поновлено представнику ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.02.2021 року у справі № 565/1695/21.

Ухвалою суду від 17.05.2021 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 та скасовано заочне рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.02.2021 року у справі № 565/1695/21.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, судом відмовлено представнику позивача у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог від 30.06.2021 року, як заяви про зменшення позовних вимог, та враховано дану заяву при ухваленні рішення, оскільки позивач не підтримує своїх вимог у повному обсязі унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пелих А.Б. підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 задоволено позовні вимоги після пред`явлення позову. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився.

Представник відповідача адвокат Савонік Л.О. в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог позивача з підстав зазначених у відзиві на позов та вказавши, що стороною позивача не надано на підтвердження існування заборгованості первинних бухгалтерських документів. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Із копії заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) від 15.03.2016 року випливає, що відповідач ОСОБА_1 використовував платіжну карту АТ «Державний ощадний банк України» з кредитним лімітом в розмірі 7000 грн.

15 березня 2017 року ОСОБА_1 подав до ПАТ «Державний ощадний банк України» заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якої могли бути встановлені максимальні параметри кредитування у розмірі 25000 грн. на споживчі потреби на строк 36 місяців, що підтверджується копією Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту). ОСОБА_1 ознайомився з умовами отримання споживчого кредиту шляхом підписання вказаної заяви.

З копії меморіальних ордерів №54823612 від 29 листопада 2012 року, №86127051 від 16 грудня 2014 року, №138089850 від 22 березня 2017 року встановлено, що кредитний ліміт ОСОБА_1 становив 3000 грн., та був збільшений, в сумі до 20000 грн.

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 16.08.2019 року по 14.06.2021 року ОСОБА_1 частково сплачено заборгованість на рахунок НОМЕР_1 : 22.04.2021 року на суму 7940,00 грн., 20.05.2021року на суму 5955,00 грн. та 11.06.2021 року на суму 8550,00 грн.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку чітко прослідковується, що відповідач користувався кредитними коштами, а отже й отримував кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із даної виписки також вбачається, що відповідач поповнював картковий рахунок готівкою.

Підписані відповідачем заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) від 15.03.2016 року та заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії від 15.03.2017 рокумістять усі умови користування кредитними коштами. Відповідачем не оспорюються обставини підписання вказаних документів.

Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, а відповідач, підписуючи вказані документи, був особисто ознайомлений з ними, а отже й з умовами надання банківських послуг та з порядком проведення розрахунків.

Пунктом 1.21. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, Банк має право нараховувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаного Позичальником та Кредитним договором.

Відповідно до п.1.29. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, строк повернення Кредиту є таким, що настав, і Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин), зокрема, прострочення виконання зобов`язань Клієнта за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями та/або Несанкціонованим овердрафтом) за Кредитним договором на строк 85 (вісімдесят п`ять) календарних днів.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Зі змісту розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 20 листопада 2020 року складає 23458,81 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 19728,67 грн.; проценти за користування кредитом 2655,95 грн.; комісія 37 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 285,68 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 614,56 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 107,74 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 29,21 грн.

Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що станом на 08.12.2020 року (дата звернення позивача із позовом до суду) заборгованість відповідача перед позивачем становила 23458,81 грн., атому, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту.

Разом з тим, як вбачається із заяви про уточнення позовних вимог та виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 відповідачем частково сплачено заборгованість на суму 22 445 грн. після пред`явлення позивачем позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 614,56 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 107,74 грн. та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 29,21 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, представник позивача звернувся до суду, надіславши позовну заяву поштою 04.12.2020 року, з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 23 458,81 грн., у зв`язку з чим був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Платежі по частковому погашенню відповідачем заборгованості перед позивачем були здійснені після пред`явлення позивачем позову до суду: 22.04.2021 року на суму 7940,00 грн., 20.05.2021року на суму 5955,00 грн. та 11.06.2021 року на суму 8550,00 грн.

За таких обставин, відповідно ч.3 ст. 142 ЦПК України та заяви представника позивача, судові витрати у виді судового збору у розмірі 2102 грн. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 81, 89, 142, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 751 (сімсот п`ятдесят одна) гривня 51 (п`ятдесят одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» 2102 (дві тисячі сто дві) гривні сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032129; Філія Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» місцезнаходження за адресою:33028, м. Рівне, вул.С.Петлюри, 16, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України09333401.

Відповідач: ОСОБА_1 : зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 16.07.2021 року.

Суддя Ю.В. Мануляк