ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Чернівці

Справа № 725/4442/20

Провадження № 22-ц/822/281/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар: Собчук І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, головуючий у І-й інстанції Галичанський О.І.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є онукою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для оформлення спадщини звернулась до нотаріуса у визначеному законом порядку. 21 травня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Н.М. їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №571, відповідно до якого спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із суми пенсії 248 036,49 грн, що відповідно до довідки Чернівецького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20 березня 2020 року №3883, належала ОСОБА_2 , але не була ним одержана за життя та відносно неї відсутні будь-які обмеження.

Вказувала на те, що 15 вересня 2020 року їй частково виплачено суму недоотриманої пенсії, яка включена до складу спадщини в розмірі 197 231,02 грн.

Вважала, що відповідачем неправомірно зменшено суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , на яку ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину.

Просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за №571 недоотриманої суми пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 у розмірі 50 805,47 грн та судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за №571 недоотриманої суми пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 у розмірі 50 805,47 грн.

На рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2020 року ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилається не те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, позивач у встановленому законом порядку набув право власності на грошову суму в розмірі 248 036,49 грн шляхом її спадкування після смерті ОСОБА_2 .

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 10 грудня 2014 року на підставі його заяви взято на облік Управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для отримання пенсії за віком як особу, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про що видано довідку № . З 01 липня 2016 року йому було призупинено виплату пенсії у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання, відповідно до розпорядженням ГУПФУ в Чернівецькій області від 22 червня 2016 року №525.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Сума невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 липня 2016 року по 31 січня 2019 року становить 248 036,49 грн.

Відповідно до Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплата недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 проведена за період з 03 червня 2017 року по 31 січня 2019 рік в сумі 197 231,02 грн.

21 травня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М. позивачці ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму пенсії померлого діда у розмірі 248 036, 49 грн, яка належала ОСОБА_2 , але не була ним одержана за життя, та по відношенню до якої відсутні будь-які обмеження, обтяження, заборони та/або арешти.

02 вересня 2020 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області було перераховано на ім`я ОСОБА_1 недоплачену пенсію у розмірі 197 231,02 грн, що підтверджується копією поштового переказу АТ «Укрпошта».

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь набутих у порядку спадкування за законом грошових коштів недоотриманої пенсії після смерті діда, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Слід зазначити, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року у цивільній справі № 750/8819/19.

Встановлено, що позивач успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Також встановлено, що період, за який здійснено перерахунок недоотриманої пенсії, був предметом спору у адміністративній справі №824/1153/19-а за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у визначенні розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із врахуванням здійснених нарахувань та індексації.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути запит приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М., за наслідками чого сформувати та направити приватному нотаріусу Лірниченко Н.М. для включення до складу спадщини ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії без обмеження будь-яким строком та із врахуванням індексації.

Також зазначеним рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 до дня його смерті пенсія була нарахована, однак не виплачена з вини органу Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто зазначеним рішенням суду встановлено, що саме з вини органу Пенсійного фонду ОСОБА_2 з 01 липня 2016 до дня його смерті не було виплачена нарахована пенсія.

Колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецької області залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак