Провадження №2/447/425/21
Справа №447/1060/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.07.2021 м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Друзюк М.М.. ,

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ТОВ «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович , державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій Ірина Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ТОВ «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватниІй нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович , державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій Ірина Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позивних вимог покликається на те, що 28.01.2021 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. вчинив виконавчий напис про безспірне стягнення з нього на користь ТОВ « Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 338115 від 27.12.2017 в сумі 62 002 грн, що складається з виплаченого кредиту в сумі 2 000 грн., 60 002 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 10.01.2018 по 02.03.2020 та 900 грн. плати за вчинення виконавчого виконавчого напису. 11.03.2021 державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій І.С. на підставі виконавчого напису поданого відповідачем, відкрив виконавче провадження № 64787718 про стягнення з нього суми боргу. Зазначив, що про виконавчий напис він дізнався 07.04.2021 з постанови державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження. Просить визнати вищезгаданий виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитного договору з відповідачем він не укладав.

24.05.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 14.06.2021.

14.06.2021 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

12.07.2021 представником позивача ОСОБА_2 подано до суду заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник ТОВ "Веллфін" у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про причини суд не повідомили.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно дост. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 27.12.2017 між ТОВ "Веллфін" та ОСОБА_3 було укладено договір позики № 338115 на суму 2000 грн.

28.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 16051 від 28.01.2021 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 62902 грн., який є боржником за кредитним договором №338115 від 27.12.2017, який було укладено між ним та ТОВ "Веллфін". Як вбачається з виконавчого напису, до загальної суми, що підлягає стягненню за ним включена: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 60002 грн., плата за вчинення виконавчого напису в сумі 900 грн.

11.03.2021 головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій І.С. відкрито виконавче провадження № 64787718 з примусового виконання виконавчого напису № 16051, виданого 28.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Веллфін" заборгованість в розмірі 62902,2 грн.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16 та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Суд зазначає, що ТОВ "Веллфін" не було надано приватному нотаріусу Горай О.С. належних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, не було надано належного розрахунку відповідної суми боргу та не було надано доказів того, що стягувач звертався до боржника з письмовою вимогою погасити існуючу заборгованість.

Відповідно до п. 1.3. договору позики № 338115 від 27.12.2017 строк позики за цим договором складає 14 (чотирнадцять) днів, тобто до 10.01.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, оскільки за умовами договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю 2 000 грн. основної суми позики та 532 грн. процентів за користування позикою до 10.01.2018, а строк договору закінчився 10.01.2018 , то нарахування ТОВ «Веллфін» процентів за користування позикою після спливу строку такої, тобто після 10.01.2018 (як вбачається з виконавчого напису нотаріуса нарахування процентів за користування позикою відбулося за період з 10.01.2018 по 02.03.2020), є незаконним та спростовує твердження стягувача про безспірність заборгованості.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували його можливі заперечення, суд дійшов висновку, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису у боржника ОСОБА_1 не існувало безспірної заборгованості перед стягувачем. Таким чином, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Веллфін» у розмірі 62 9002 грн. не є безспірною, а в приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення нотаріального напису.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі, оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 2263,264,265 ЦПК України суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ « Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій І.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволити .

Визнати таким , що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем 28.01.2021 зареєстрований в реєстрі за № 16051, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ « Веллфін» 2000 грн. богу за кредитом, 60002,00 грн. боргу за процентами за кредитним договором № 338115 від 27.12.2017 та 900грн. плати за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ « Веллфін»» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування імен сторін:

Позивач : ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ТОВ « Веллфін» місцезнаходження: м.Київ ,вул. Героїв Севастополя,48

Треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович місцезнаходження: вул. Велика Бердичівська ,35,м. Житомир

Державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колодій Ірина Сергіївна місцезнаходження : вул. Шептицького,9 ,м. Миколаїв

Повний текст рішення складено 15.07.2021

Суддя Друзюк М. М.