Справа № 307/2665/19
Провадження № 2/307/405/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2021 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №73/08, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 30 000 доларів США 00 центів на строк з 10 квітня 2008 року до 09 квітня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13, 3 % річних. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору.
04 грудня 2012 року у зв`язку з тим, що позичальник перестав належним чином виконувати зобов`язання за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості в розмірі 28 531, 81 доларів США та 22 270,81 гривень, розрахованої станом на 29 листопада 2012 року. 10 липня 2013 року Тячівським районним судом Закарпатської області у цивільній справі№307/99/13-ц за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено рішення, яким вимоги банку задоволено та стягнуто з відповідача суму боргу у розмірі 250 325,57 гривень. 21 листопада 2013 року рішенням апеляційного суду першої інстанції змінено та стягнуто із ОСОБА_1 242 332, 57 гривень заборгованості. Дане рішення залишено без змін ухвалою ВССУ від 20 березня 2014 року. 18 квітня 2014 року судом було видано виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 , який було спрямовано до Тячівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області для примусового виконання. Однак, на даний час рішення суду щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 242 332, 57 гривень залишається не виконаним. Таким чином, станом на 07 липня 2019 року заборгованість відповідача складає 10 740, 07 доларів США, що еквівалентно 277 854, 58 гривень, та 846 677,15 гривень, з яких : 367, 59 доларів США- поточна заборгованість по процентах; 10 372, 48 доларів США прострочена заборгованість по процентах; 305 303, 02 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності за період з 15 липня 2016 року по 07 липня 2019 року; 541 374, 13 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів в межах строку позовної давності за період з 15 липня 2016 року по 07 липня 2019 року. Просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №73/08 від 10 квітня 2008 року в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами та пені за період з 15 липня 2016 року по 07 липня 2019 року відповідно у розмірі 10 740 доларів США 07 центів та 846 677, 15 гривень, а також судові витрати в розмірі 16 867, 98 гривень.
Відповідач ОСОБА_1 подав суду відзив на позовну заяву, яка подана в першій редакції, в якому зазначив, що позовнні вимоги вважає необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства Зокрема, ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є позивач, уже один раз використав своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та пені за порушення умов договру, звернувшись в грудні 2012 року до Тячівського районного суду Закарпатської області із позовом про примусове стягнення кредитної заборгованості у судовому порядку. Крім цього, позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів. порядки сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки (пені), що також підтверджується рішенням суду. Таким чином, право ПАТ АБ "Укргазбанк" нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також пеню припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Крім того, вважає, що враховуючи вимоги ст. 266 ЦК України до даного позову необхідно застосувати позовну давність, оскільки строк позовної давності сплинув ще 07 вересня 2018 року, однак, позивач звернувся до суду з даним позовом тільки 21 серпня 2019 року. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. На заяву про зміну предмету позову відзив чи будь-яких заперечень відповідач ОСОБА_1 не подавав.
В судове засідання представник позивача ПАТ «Укргазбанк» - адвокат Артимич М.М. не з`явився, позаяк надіслав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує та вказує, що заяву про зміну предмету позову підтримує повністю з мотивів, викладеній в ній та просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Матіко Р.І. в судове засідання не з`явилися повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №73/08, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 30 000 доларів США 00 центів на строк з 10 квітня 2008 року до 09 квітня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13, 3 % річних (а.с. 11-13).
Проте, всупереч вимогам кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: із 04 грудня 2012 року не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, внаслідок чого банк звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 липня 2013 року по справі №307/99/13-ц позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 аборгованість за кредитним договором у розмірі 250 325 гривень 57 копійок. 21 листопада 2013 року рішенням апеляційного суду першої інстанції змінено та стягнуто із ОСОБА_1 242 332, 57 гривень заборгованості. Дане рішення залишено без змін ухвалою ВССУ від 20 березня 2014 року. 18 квітня 2014 року судом було видано виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 , який було спрямовано до Тячівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області для примусового виконання (а.с.15-16,19, 20-21, 22, 23).

У пункті п.5.8 кредитного договору строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у три роки, в тому числі, вимоги по поверненню процентів за користування кредитними коштами та суму заборгованості по кредитній лінії з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені, штрафів та всіх видатків, понесених Банком під час умов цього договору.

Таким чином, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку з боржника про, що свідчить рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2013 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Після постановлення судом рішення про стягнення з відповідача заборгованості, відповідач її не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє відповідальності сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження N 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі N 916/190/18 (провадження N 12-302гс18) (постанова ВП ВС від 08.11.2019 р., № 127/15672/16-ц|14-254цс19).

Станом на 31 січня 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за основним боргом у валюті кредиту становить 18 020, 16 доларів США. Відповідно, станом на 31 січня 2021 року заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 3 % річних, нарахована в межах передбаченого кредитним договором трирічного строку позовної давності за період з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2021 року, складає 2 183, 69 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 31 січня 2021 року становить 61 564, 55 гривень.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, відповідно до якої, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, відповідач, уклавши договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобов`язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов`язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Законом України «Про судовий збір» передбачено виключний перелік підстав для повернення сплаченої суми судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 2 183 доларів США 69 центів по сплаті 3% річних, нарахованим за період з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2021 року за несвоєчасну сплату заборгованості за кредитним договором №73/08 10 квітня 2008 року, що по офіційному курсу НБУ станом на 31 січня 2021 року становить 61 564, 55 гривень та 2 270, 00 гривень судового збору, а зайво сплачену суму судового збору в розмірі 14 597, 98 гривень повернути позивачу АБ «Укргазбанк».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,89,141, 223, 247, 258-296 ЦПК України, ст.ст.526, 599, 625, 1046,1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором № 73/08 від 10 квітня 2008 року у розмірі 2 183, 69 (Дві тисячі сто вісімдесят три доларів США 69 центів) доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 31 січня 2021 року становить 61 564, 55 (Шістдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири гривні 55 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 2 270,00 гривень (Дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

Повернути Публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк» зайво сплачену суму судового збору в розмірі 14 597, 98 (Чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім гривень 98 копійок) гривень згідно платіжного доручення № 13306-240 від 16 серпня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк», адреса: 03087, м.Київ, вул.. Єреванська, 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.