Справа № 324/403/21
Провадження № 2-о/324/36/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Богдана В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася з зазначеною заявою до суду, в якій зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 з 2011 року хворів онкологічним захворюванням, з цього приводу неодноразово лікувався у лікувальних закладах охорони здоров`я. Перебуваючи у місті Харцизьк за місцем свого проживання, 03 серпня 2020 року чоловіку стало зовсім зле, в результаті чого його госпіталізували до Харцизької міської лікарні, де він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Причиною смерті став хронічний лимфоцитарний лейкоз. Поховали чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 на центральному цвинтарі міста Харцизьк.

Враховуючи те, що чоловік помер на тимчасово-окупованій території, вона не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка, бо на даній території органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті чоловіка їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка України для оформлення спадщини та отримання виплат на поховання.

Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка у зв`язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України. Просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Харцизьк Донецької області, Україна, громадянин України, і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Харцизьк Донецької області, Україна.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свою заяву, просила задовольнити її з зазначених у заяві підстав. При цьому суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 61 рік у терапевтичному відділенні ЦМЛ м.Харцизьк Донецької області. За життя чоловік хворів онкологічним захворюванням. Вона, заявниця, здійснила поховання чоловіка на цвинтарі у м.Харцизьк Донецької області. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) їй відмовили письмово у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка і порадили звернутися з відповідною заявою до суду.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре знає заявницю у справі, бо з 2006 року він працював на одному підприємстві з чоловіком заявниці ОСОБА_4 . З 2011 року ОСОБА_2 став страждати на онкологічне захворювання, у зв`язку з чим періодично лікувався у медичних закладах Донецької області. 03 серпня 2020 року ОСОБА_2 стало зовсім зле, і його дружина госпіталізувала до центральної міської лікарні в м.Харцизьк, де ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поховали ОСОБА_2 07 серпня 2020 року на центральному цвинтарі в м.Харцизьк.

Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гончар Т.О. як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухав заявницю, її представника і свідка, беручи до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено з копії свідоцтва про укладення шлюбу і з паспортних даних заявниці, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Харцизьк Донецької області, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №131, виданого Центральною міською лікарнею м.Харцизька 07 серпня 2020 року, а також копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 серпня 2020 року відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР. Причиною смерті ОСОБА_2 в лікарському свідоцтві про смерть зазначено «хронічний лимфоцитарний лейкоз ».

Факт взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_2 підтверджено копією довідки від 11 березня 2021 року №2318-500346239.

Факт взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_3 підтверджено копією довідки від 21 березня 2019 року №2318-.

ОСОБА_1 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), де їй 11 березня 2021 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка у зв`язку з тим, що заявником пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024.

Факт смерті свого чоловіка, крім зазначеного вище, заявниця підтверджує фотографіями з місця поховання ОСОБА_2 .

Громадянство України померлого ОСОБА_2 підтверджено копією паспорту громадянина України на його ім`я серії НОМЕР_2 , виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 21 грудня 2002 року.

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Харцизьк Донецької області.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, так як наведені обставини смерті особи також підтверджуються поясненнями заявниці і показаннями свідка.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті ОСОБА_2 в м.Харцизьк Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявниці, оскільки необхідне їй для отримання державної соціальної допомоги і оформлення своїх спадкових прав.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.92,263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті чоловіка заявниці ОСОБА_1 - громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Харцизьк Донецької області, місце реєстрації якого АДРЕСА_1 , і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харцизьк Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Кацаренко І. О.