_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/929/21
Провадження № 2/947/1410/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Поведьонкові І.А. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом у якому посилалася на те, що 19.09.2017р. між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано, а рішенням суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина у розмірі ј частини його доходів.

ОСОБА_3 посилається на те, що у ОСОБА_5 діагностовано деформацію кінцівок та плоско-вальгусну деформацію стоп, і що вказане захворювання вимагає значних коштів на його лікування, а саме придбання спеціальних ортрезів, стельок та проходження курсів лікування та масажу.

Просить стягнути з ОСОБА_2 2000 грн. у якості додаткових витрат по досягненню сина 7 років та судові витрати починаючи з грудня 2020р.

Представник відповідача надала суду відзив у якому зазначила, що повністю заперечує проти задоволення позову, підставами для заперечення зазначила відсутність доказів та те, що копії матеріалів позову неналежним чином засвідчені.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.09.2017р. між сторонами було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано, а рішенням Київського районного суду м.Одеси від 16.12.2019р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сторони мешкають окремо, дитина проживає разом з позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що у дитини лікарями діагностовано деформацію кінцівок та плоско-вальгусну деформацію стоп, і що вказане захворювання вимагає значних коштів на його лікування (а.с.14). Це захворювання вимагає значних коштів на його лікування, а саме придбання спеціальних ортрезів, стельок (а.с.16-19) та проходження курсів лікування та масажу (а.с.26-30), і такі витрати складають понад 50000 грн.

Оскільки до 7 років захворювання не буде вилікувано, можливе хірургічне втручання.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 Сімейного Кодексу України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Суд виходить з того, що батьки зобов`язані займатися розвитком дитини, забезпеченням її матеріальних потреб, в разі відсутності самостійного заробітку, але, при цьому, необхідно враховувати також матеріальні можливості батьків та врегульовувати додаткові витрати за домовленістю між батьками. При цьому, суд бере до уваги, що додаткові витрати на дитину сторін стосуються продовження навчання.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати.

Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами.

При цьому Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Тому, заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину наперед, необхідно надати докази, суми витрат, які будуть понесені, позивач повинен довести їх необхідність.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною 7 років та стягненню додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 2000 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати 908 грн.

До посилань представника відповідача адвоката Скрипник Д.О. на те, що стороною позивача неналежним чином засвідчені додатки до позову, а саме: «копія вірна» замість «з оригіналом згідно», суд ставиться критично і розцінює їх як надмірний формалізм.

Керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 додаткові витрати на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 2000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною 7 років, починаючи стягнення з 11.01.2021р.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.