Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/762/20
Провадження № 2/494/148/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.

представника позивача та представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до Березівської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про скасування розпорядження Березівської районної державної адміністрації №167/А-2004 від 10.03.2004 року, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 року, про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, про скасування реєстрації земельної ділянки в ДЗК, про визнання по Ѕ права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

29.07.2020 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_5 з позовними вимогами до Березівської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про скасування розпорядження Березівської районної державної адміністрації №167/А-2004 від 10.03.2004 року, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 року, про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, про скасування реєстрації земельної ділянки в ДЗК, про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 30.07.2020 року відкрито провадження по справі.

У своїй заяві позивач зазначила, що 04.01.1977 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 04.01.1977р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, але за життя отримав у приватну власність земельну ділянку загальною площею 8,24 га. з них 8,24 га. ріллі та 37,98 га. з них 37,98 га. ріллі - в постійне користування з земель запасу Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р. Рішенням Березівської районної ради №100-XXIII від 28.12.1999р. було затверджено проект відведення земельних ділянок для ведення селянських (фермерських)

господарств громадянам: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надано із земель запасу Червоноармійської сільської ради земельні ділянки для ведення селянських (фермерських) господарств вищевказаним особам, зобов`язано провести державну реєстрацію селянських (фермерських) господарств, видано державні акти на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, а також зобов`язано відділ по земельним ресурсам внести відповідні зміни в земельно-облікові документи району. На підставі вищезазначеного рішення, було завершено та сформовано Технічний звіт по перенесенню в натуру проекту відведення земельних ділянок для ведення селянських (фермерських) господарств на території Червоноармійської та Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області виготовлений за договором №102 від 1998 року.

Як зазначає позивач, що ОСОБА_6 , за життя виконав всю законодавчо визначену процедуру оформлення права приватної власності на землю та зареєстрував своє право на землю. Проте, 04.09.2019р., позивач звернувшись до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області з метою оформлення спадщини після смерті свого чоловіка не змогла оформити право власності на спірну земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку, що належала ОСОБА_6 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р. У зв`язку з чим, Березівською державною нотаріальною конторою Одеської області було виготовлено запит №1050/02-14 від 04.09.2019р., до компетентних органів «Щодо надання витягу з ДЗК». Позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, відділу у Березівському районі (далі - Відділ Держгеокадастру у Березівському районі) з заявою щодо реєстрації земельної ділянки.Відповіддю Відділу Держгеокадастру у Березівському районі №51/134-19 від 07.10.2019р., їй було роз`яснено загальні вимоги законодавства щодо реєстрації земельної ділянки на нового власника. З огляду на вищезазначену відповідь Відділу Держгеокадастру у Березівському районі №51/134-19 від 07.10.2019р., ОСОБА_2 звернулась до нього із заявою від 25.10.2019р. про надання завіреної копії документації із землеустрою погоджені відповідно до законодавства відносно спірної земельної ділянки та позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації на спірну земельну ділянку, на що, отримала відповідь про відсутність вказаної документації. Крім того, 07.10.2019 р., ОСОБА_2 також звернулась до в.о. голови Березівської районної Державної адміністрації Одеської області із заявою про порушення прав володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою , на що отримала відповідь, з якої вбачається, що вищезазначене розпорядження до архівного відділу районної державної адміністрації не надходило. Згідно відповіді, чітко видно, що право приватної власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку припинено чи скасовано будь-яким законним способом не було. А тому, ОСОБА_6 являвся законним та повноправним, одноособовим власником спірної земельної ділянки. 26.11.2019р. Позивач звернулась до Відділу Держгеокадастру у Березівському районі із клопотанням, про проведення службової перевірки по факту відсутності в Відділі Держгеокадастру у Березівському районі документації із землеустрою, на підставі якої ОСОБА_6 оформив право власності на спірну земельну ділянку. Листом №65/134-19 від 05.12.2019р. Відділ Держгеокадастру у Березівському районі вказав, що: «…Проект відведення земельних ділянок для ведення селянських (фермерських) господарств на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області та Технічний звіт по перенесенню в натуру проекту відведення земельних ділянок для ведення селянських (фермерських) господарств на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, які розроблені Українською Академією Аграрних Наук Інституту Землеустрою в 2000 році по виготовленні державного акту на право власності на землю ОСОБА_6 до Відділу відповідно до Акту прийому-передачі не передавався». Крім того, 26.11.2019р., вона звернулась до Відділу Держгеокадастру у Березівському районі із заявою про проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки, проте, Відділом Держгеокадастру у Березівському районі їй було відмовлено у вчинені такої дії. 13.12.2019р. Позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яка перебуває в приватній власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ОД №054348. Листом №Г-1134/0-951/6-19 від 27.12.2019р. ГУ Держгеокадастру в Одеській області повідомило, що: кадастровий номер на вказану земельну ділянку не визначався та не присвоювався. Крім того, позивачу не офіційно, було повідомлено про те, що на спірну земельну ділянку оформлено право власності за іншою особою, а не ОСОБА_6 . У зв`язку із вищезазначеним, 16.12.2019р. звернулась до Відділу Держгеокадастру у Березівському районі із заявою про надання письмової відповіді, на підставі яких рішень спірна земельна ділянка, на яку ще в 14.06.2000р. було оформлено право приватної власності за ОСОБА_6 виявилось оформлено на іншу особу, однак отримала відповідь про відсутність такої інформації. Крім того, додатково повідомлено, що 24.06.2004р. за №01.05.517.00027 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №365272 гр. ОСОБА_4 на підставі Розпорядження Березівської районної державної адміністрації від 10.03.2004р за №167/А-2004 на земельну ділянку площею 10,20 га. На території Червоноармійської сільської ради Березівського району кадастровий номер :01:003:0026 та кадастровий номер :01:003:0022. 11.02.2020 р., Березівська державна нотаріальна контора Одеської області направила запит №109/02-14 на адресу Відділу Держгеокадастру у Березівському районі, в якому просила: «…надати відомості щодо права власності на будь-які земельні ділянки та/або право власності на земельні частки (паї), зареєстровані за ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 », на що отримала відповідь, що 14 червня 2000 року за №140 було видано державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ОД №054348 ОСОБА_6 на підставі рішення Березівської районної ради від 28 грудня 1999 року №100-XXIII площею 8,24 га на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області. Отже, позивач вважає, що належну ОСОБА_6 на праві приватної власності земельну ділянку Березівською районною державною адміністрацією Одеської області було передано у власність ОСОБА_4 , чим було порушено його права, як землевласника. У зв`язку з тим, що позивач не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, вона звернулася до суду з вищевказаним позовом.

13.04.2021 року від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с.160-162 т.ІІ) , в якому остання залишивши попередні вимоги, фактично лише змінила вимогу про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, загальною площею 8,24 га з них 8,24 га ріллі, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 17.05.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 (а.с.2-3 т.ІІІ).

Також залучена позовна заява третьої особи ОСОБА_3 (а.с.196- 213 т.ІІ) до Березівської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про скасування розпорядження Березівської районної державної адміністрації №167/А-2004 від 10.03.2004 року, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 року, про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, про скасування реєстрації земельної ділянки в ДЗК, про визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна. Вимоги та обґрунтування позовної заяви , третя особа ОСОБА_3 фактично посилається на ті ж, що і позивач ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 14.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду

Відповідно до наказу №11-од про організацією Березівського районного суду Одеської області на час дії карантину ( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 31.08.2021 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Справа неодноразово відкладалася у зв`язку з карантином.

В судовому засіданні 12.07.2021 року представник позивача та представник третьої особи підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надала пояснення згідно позовної заяви, уточненої позовної заяви , позовної заяви третьої особи та просила позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Березівської РДА Одеської області у судові засідання 17.09.2020 р, 12.10.2020, 20.11.2020, 17.12.2020, 21.01.2021, 16.03.2021, 14.04.2021, 17.05.2021, 14.06.2021 та 12.07.2021 року не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-які заяви, клопотання , відзив на позовні заяви не надсилав.

Відповідач ОСОБА_4 , у судові засідання також не з`явилася, своєю заявою від 30.06.2021 року проти позовних вимоги ОСОБА_2 та позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 не заперечувала та просила слухати справу у її відсутності та відсутності представника ( а.с. 118-119 т. ІІ, а.с. т.ІІІ).

Представник третьої особи Відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області також жодного разу у вищезазначені судові засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь-які заяви, клопотання до суду не надсилав.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, ігнорування Березівською РДА Одеської області та Відділому Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області викликів до суду та враховуючи наявність відповідача ОСОБА_4 про визнання позову, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - отримав у приватну власність земельну ділянку,що розташована на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, загальною площею 8,24 га з них 8,24 га ріллі, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р ОСОБА_6 (а.с.30-31).

Окрім цього, судом встановлено, що Березівська районна державна адміністрація Одеської області прийняла розпорядження №167/А-2004 від 10.03.2004 року про затвердження відведення та надання земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства в приватну власність ОСОБА_4 (а.с.59 т.ІІ).

На підставі цього розпорядження , 24 червня 2004 року ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності серії ЯА №365272 кадастровий номер :01:003:0026 (а.с.2).

Згідно відповіді відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.03.2020 року (а.с.127-128 т.І) вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0026, яка надана ОСОБА_4 розташована на місці земельної ділянки, яка належить ОСОБА_6 .

Вказане також підтверджується відповіддю ФОП ОСОБА_11 про те, що в ході аналізу документів встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_2 перетинається і земельною ділянкою, яка надана у власність ОСОБА_4 (а.с.132 т.І).

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Керуючись статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України(далі - ЗК України) (діючого на момент видачі державного акту ОСОБА_6 ), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (діючого на момент видачі державного акту ОСОБА_6 ), право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Із 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Також згідно із пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або особи, якій надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що розробляється для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку з метою передачі її в оренду в порядку управління спадщиною, або іншої, визначеної законом особи.

За таких обставин, суд доходить висновку, що документ, яким посвідчено право власності на земельну ділянку (державний акт на право власності на земельну ділянку), виданий на ім`я ОСОБА_6 відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Отже, у 2000 році ОСОБА_6 набув у визначений законом спосіб та порядок право власності на земельну ділянку площею 8,24 га, розташовану на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області. Таке право виникло ОСОБА_6 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000р., виданого Березівською районною Радою народних депутатів на підставі рішення Березівської районної Ради народних депутатів від 28.12.1999 року №100-ХХІІІ. Відповідно до визначеного законодавством на той час порядку, зазначений державний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за № 140.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Одеської області №167/А-2004 від 10.03.2004 року, видано державний акт на право приватної власності серії ЯА №365272 кадастровий номер :01:003:0026 та якій перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_6 , виданого йому раніше.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Відповідно до практики Верховного Суду по справі №303/813/14-ц (постанова від 31.01.20219 року) вбачається, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Одеської області №167/А-2004 від 10.03.2004 року, видано державний акт на право приватної власності серії ЯА №365272 кадастровий номер :01:003:0026, та в подальшому проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на вищевказану земельну ділянку, та яка, в свою чергу, - перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_6 виданого Березівською районною Радою народних депутатів на підставі рішення Березівської районної Ради народних депутатів від 28.12.1999 року №100-ХХІІІ , видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000р, а тому суд вважає , що вимоги позивача та третьої особи підлягають задоволенню в частині: визнання незаконним та скасування розпорядження Березівської районної державної адміністрації №167/А - 2004 від 10.03.2004; визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 р, кадастровий номер :01:003:0026; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 8,2399 га, кадастровий номер :01:003:0026, проведену на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 р. та реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер :01:003:0026.

Щодо вимог позивача та третьої особи в порядку спадкування за законом права спільної часткової власності по Ѕ частину земельної ділянки, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р ОСОБА_6 , то суд вважає зазначити наступне:

Як встановлено вище, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно його майна , а саме земельної ділянки відкрилась спадщина.

Спадкоємцями його майна є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача та третої особи отримати свідоцтво про право на спадщину земельної ділянки за законом в рівних частинах по Ѕ кожному є порушенням їх права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

Таким чином, за умови прийняття позивачем та третьою особою спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 , а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача та третьої особи на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом права спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки кожному, яка належала померлому на праві власності.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 229, 265, 273 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до Березівської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про скасування розпорядження Березівської районної державної адміністрації №167/А-2004 від 30.03.2004 року, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 року, про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, про скасування реєстрації земельної ділянки в ДЗК, про визнання по Ѕ права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Березівської районної державної адміністрації №167/А - 2004 від 10.03.2004 про затвердження відведення та надання земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 р, кадастровий номер :01:003:0026.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 8,2399 га, кадастровий номер :01:003:0026, проведену на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №365272 від 24.06.2004 р.

Скасувати реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер :01:003:0026 за ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом права спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, загальною площею 8,24 га з них 8,24 га ріллі що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом права спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, загальною площею 8,24 га з них 8,24 га ріллі, що належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №054348 від 14.06.2000 р ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ).

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Березівська районна державна адміністрація Одеської області (м. Березівка Одеської області, пл. Т.Г. Шевченка 1, ).

Відповідач - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (пл. Т.Г. Шевченка 1, м. Березівка Одеської області, )

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19.07.2021 року.

Суддя І.А. Римар