Справа № 664/597/17
Провадження № 4-с/664/8/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Олешки Херсонської області

Суддя Цюрупинського районного суду Херсонської області Савчак С.П. розглянувши заяву скаргу подану представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання

встановив:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області 12.03.2021 року надійшла скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання за якою він просить: - поновити строк на подання адміністративного позову; - скасувати постанову Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.12.2019 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 45 847,05 грн. ВП № 56277809; - стягнути з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати. Зазначена скарга подана в порядку ЦПК України. Вимоги за скаргою обґрунтовано тим, що з 06.09.2017 року по 19.08.2020 року на примусовому виконанні у державного виконавця перебував виконавчий лист № 664/597/17 виданий Цюрупинським районним судом Херсонської області 06.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми у розмірі 458 470,54 грн. 19.08.2020 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви про повернення виконавчого листа без подальшого виконання, при цьому з боржника не було стягнено жодних коштів. Проте 29.09.2020 року головним державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62867416 щодо примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 45 847,05 грн. У зв`язку з тим, що за виконавчим провадженням не стягнуто будь-якої суми за рішенням суду на користь стягувача, підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. Отже, примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі листи (документи) видані судами в передбачених законом випадках, але і постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447, ч. 1 ст. 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КА України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. При визначенні предметної та/або суб`єктивної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Враховуючи, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом на підставі якого здійснюється її примусове виконання та ЗУ «Про виконавче провадження», КАС України визначено порядок оскарження таких рішень, дій, бездіяльності пов`язаних зі стягненням виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства, а тому скарга не підлягає розгляду в порядку визначеному ЦПК України, оскільки стягнення виконавчого збору не є рішеннями, діями, які направленні на виконання судового рішення (виконавчого листа в цивільній справі), тобто здійснення/прийняті не під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу. При цьому, виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за виконавчим листом завершене, не здійснюється. На зазначене неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03.03.2019 року у справі № 370/1034/15-ц, від 30.01.2019 року у справі № 161/8267/17, від 06.06.2018 року у справі № 127/9870/16-ц. Наявність ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року не може бути підставою для зміни юрисдикції суду до розгляду якого відноситься зазначене питання, при тому, що вказана ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи, відсутність прямої норми, щодо наслідків подання скарги на дії, бездіяльність державного виконавця/органу примусового виконання, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя з урахуванням вимог ч. 1 ст. 3, ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовує аналогію закону, а саме вимоги п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та відмовляє у розгляді скарги, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 287 КАС України, ст. ст. 3, 10, 241-243, 248, 256, 293-295, 447, 448 ЦПК України суддя

ухвалив:

Відмовити у розгляді скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити скаржнику, що розгляд зазначеної скарги підлягає адміністративним судом шляхом подачі адміністративного позову/позовної заяви в порядку визначеному КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строку з дня її повного складення через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Повна ухвала складена/підписана 15.03.2021 року.

Суддя (підпис) Савчак С. П.