У Х В А Л А

14 липня 2021 року м. Київ

Справа № 824/136/21

провадження №22-вк/824/166/2021

Суддя Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Стрижеуса А.М., -

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Вчасний захист прав» при Українській асоціації адміністраторів пенсійних фондів від 15 лютого 2021 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями суддею-доповідачем призначено суддю Стрижеуса А.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2021року відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду на 22 липня 2021 року.

29 червня 2021 року, засобами поштового зв`язку, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді-доповідача Стрижеуса А.М..

Заяву обґрунтовує тим, що відповідності до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

14 червня 2021 року до Київського апеляційного суду направлено заяву №11/2005/23 від 14.06.2021 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Вчасний захист прав» при Українській асоціації адміністраторів пенсійних фондів від 15.02.2021 у справі №Ц-151/2020.

Вказана заява отримана судом 22.06.2021 і 23.06.2021 відкрито провадження по ній.

25 червня 2021 року отримавши на електронну адресу копії супровідного листа та ухвали суду Київського апеляційного суду встановлено, що головуючий суддя Стрижеус А.М. протиправно створює умови відповідачу, які ставлять його у краще становище у порівняні із позивачем та фактично схиляє відповідача до залучення у справі адвоката, який не був його представником у справі ні під час розгляду її третейським судом, ні станом на дату відкриття провадження за даною заявою, що підтверджується наступним.

Як видно із поданої до Київського апеляційного суду заяви №П/2005/23 від 14.06.2021 в ній зазначено реквізити позивача та відповідача. Серед реквізитів відповідача ( ОСОБА_2 ) зазначено: місце проживання (останнє. яке було відоме позивачу І: номер мобільного телефону: РНОКПП та вказане що інші, засоби зв`язку відсутні, зокрема, це стосувалось електронної пошти, оскільки відповідач відомості про неї позивачу не надав.

В той же час отримавши супровідний лист Київського апеляційного суду від 23.06.2021 встановлено, що одним із засобів зв`язку ОСОБА_2 зазначено електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1.яка мною не вказувалась в поданій заяві, та яка не належить відповідачу.

На підставі відкритих даних пошукової системи "Google" встановлено, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1. належить адвокату Бойченку Олександру , який не є представником ОСОБА_2 .

Згідно рішення третейського суду, яке надано Київському апеляційному суду Подольський С.В. не мав представника у справі №Ц- 151/2020 і під час розгляду справи по суті до суду не з`являвся, рішення третейського суду від 15.02.2021 у справі №Ц-151/2020 не оскаржував.

Як видно із наданих матеріалів, судом апеляційної інстанції отримано направлену мною заяву 22.06.2021 і вже 23.06.2021 відкрито провадження по заяві. Вказане свідчить про те, що станом на 23.06.2021 в матеріалах справи №824/136/21 відсутні документи, які можуть підтвердити те, шо адвокат-Бойченко Олександр є уповноваженим предстаником ОСОБА_2 .

Отже, суддя Стрижеус А.М. самостійно без жодних на те, підстав направив копію ухвали про відкриття провадження та копію заяви особі, яка станом на дату відкриття провадження по справі немає жодного відношення до справи та не може отримувати доступ до матеріалів даної справи.

Такі дії судді Стрижеуса А.М. свідчать про особисту зацікавленість залучення до справи, в якості представника відповідача адвоката Бойченка Олександра, що може бути пов`язано із отримання в майбутньому суддею матеріальної вигоди.

Таким чином, викладені вище факти свідчать про наявність сумніву у об`єктивності та неупередженості судді при здійсненні подальшого правосуддя.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК, зокрема, незгода з процесуальним судовими рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Передбачених ст.36 ЦПК України підстав для задоволення відводу судді не встановлено, тому суд приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Згідно ч. ч. 2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч. 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36,40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати відвід позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Стрижеусу А.М передати судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Стрижеус