Справа №613/1014/21 Провадження № 2/613/366/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Колєсніка Ігоря Анатолійовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якоїдіє представник позивача адвокат Колєснік І.А., звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, у якому просить: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право постійного користування земельною ділянкою площею 1,60га, кадастровий номер: 00:01:002:0397, з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за закономсвого чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання в с. КленовеБогодухівського району Харківської області. Позивач прийняласпадщину ОСОБА_2 за законом, Богодухівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 286/2012. Інших спадкоємців ОСОБА_2 за законом або за заповітом немає.

Позивач зазначає, що до складу спадщини ОСОБА_2 входить право постійного користування земельною ділянкою площею 1,60га, для ведення особистого підсобного господарства, державної форми власності, на території колишньої Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, правонаступником якої є Богодухівська міська рада Харківської області, за межами населеного пункту. Право постійного користування на земельну ділянку спадкодавця ОСОБА_2 посвідчене Державним актом на право постійного користування землею, серії ХР 04-00-018271, виданим 31.10.1997 Кленівською сільською радою на підставі рішення ради № 13 від 29.03.1993.

Богодухівською державною нотаріальною конторою повідомлено позивачу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за закономна вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , оскільки нотаріусом установлено спір про право, пов`язаний із невизначеністю в чинному законодавстві щодо правових підстав спадкування права постійного користування земельною ділянкою, припинення цього речового права після смерті спадкодавця та його належності до спадкового майна. У зв`язку з вказаним позивач вважає, що вказаний спір має бути вирішений у судовому порядку.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить забезпечити позов шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 1,60 га, кадастровий номер: :01:002:0397.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що земельна ділянка сформована за вказаним кадастровим номером, передана в комунальну власність, перебуває в розпорядженні відповідача Богодухівської міської ради, отже відповідач має реальну можливість безперешкодно у будь-який момент здійснити відчуження прав на цю земельну ділянки на користь третіх осіб (передати у власність чи в користування) з реєстрацією речових прав за новим набувачем на підставі відповідного правочину/акта. Вищезазначене реально ускладнить судовий розгляд справи та завадить ефективному захисту прав позивача на спірну земельну ділянку, а також унеможливить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача. Враховуючи викладене, з посиланням на ч. 1, 2 ст.149, ст.150, 157 ЦПК України, стверджує про наявність підстав для застосування забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо цієї земельної ділянки. Вжиття цього заходу сприятиме належному та законному вирішенню даного спору судом, установить розумний та пропорційний баланс прав та інтересів учасників справи щодо вирішення цієї справи.

Стверджує, що таке забезпечення позову не завдасть збитків учасникам справи чи іншим особам, оскільки лише тимчасово обмежить відповідача у праві розпорядження земельною ділянкою до вирішення спору по суті, також цей засіб не потребує зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та доводи в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання за позивачкою в порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0397.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, наявність підстав для забезпечення позову представник позивача пов`язує, зокрема, з тим, що земельні ділянки можуть бути відчужені власником (Богодухівською міською радою) або передані у користуванням іншим особам.

Разом з тим, виходячи з наданої позивачем Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право постійного користування вказаної земельної ділянки зареєстровано за покійним чоловіком позивачки ОСОБА_2 .

Відповідно до копії наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 15.12.2020 № 42-ОТГ та акту прийому-передачі земельних ділянок, земельна ділянка № :01:002:0397 передана у комунальну власність Богодухівській міській раді.

Разом з тим, доказів вчинення власником Богодухівською міською радою певних дій, які б свідчили про намір відчуження вказаної земельної ділянки або передачі права користування нею іншій особі (видача акту про припинення права постійного користування ОСОБА_2 земельною ділянкою, посвідченого державним актом серії ХР № 04-00-018271 від 31.10.1997, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які можуть бути відчужені на земельних торгах, розгляд питання про наданнят земельної ділянки в користування або оренду іншійц особі тощо) представником позивача не надано. Обставин, які б свідчили про наявність у відповідача такого наміру, у позовній заяві не наведено.

Отже, твердження про ймовірність відчуження вищевказаних земельних ділянок або

передачу в користування іншим особам та, як наслідок, неможливість в майбутньому виконати судове рішення, зводяться до припущень представника позивача.

Крім того, суд зауважує, що представником позивача не надано до матеріалів справи доказів того, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (право постійного користування земельною ділянкою) у зв`язку з наявністю претензій іншої особи на цю земельну ділянку.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаний ним спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим, представник позивача не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову у разі виникнення обставин, які свідчитимуть те, що про невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Керуючись ст. ст. 149-153, 353, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Колєсніка Ігоря Анатолійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя О.С. Сеник