Справа №:755/3230/21
Провадження №: 2/755/2302/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хромової О.О.

при секретарі Бондар С.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року відмовлено у прийняті визнання відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, продовжено судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 09 червня

2021 року. Про дату та час судового засідання сторони були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах справи.

В судове засідання, призначене на 09 червня 2021 року сторони не з`явилися, про причини неявки в судове засідання не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності позивача та відповідачів або про відкладення судового засідання до суду не надходили.

Враховуючи першу неявку позивача та відповідачів без поважних причин, судове засідання відкладено на 14 липня 2021 року, про що сторони повідомлялися шляхом направлення на їхні адреси судових повісток.

В судове засідання, призначене на 14 липня 2021 року, позивач та відповідачі повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, жодних заяв з приводу відкладення судового засідання або розгляд справи за відсутності від жодної зі сторін до суду не надходило.

Крім того, інформація про дати судових засідань своєчасно розміщувалась на офіційному сайті судової влади, і сторони мали можливість на отримання інформації з даного сайту.

Згідно із частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача без поважних причин або неповідомлення про причини неявки суд залишає позов без розгляду, крім випадків, коли ним подано заяву про розгляд справи у його відсутність і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до правил, встановлених статтею 223 ЦПК України, суд не вбачає підстав для розгляду справи по суті у відсутність позивача, який вдруге не з`явився в судове засідання і не подав заяви про розгляді справи у його відсутності. Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені статтею 223 ЦПК України, також відсутні.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду у разі повторної неявки позивача та неподання ним заяви про розгляд справи у його відсутність. Такі ж правила застосовуються і до проведення підготовчого засідання.

Таким чином, повторна неявка в судове засідання позивача, який був належним чином повідомлений, і відсутність від нього заяви по розгляду справи у його відсутності, дають підстави для залишення позову без розгляду.

Виходячи з аналізу норм ЦПК України, що регулюють дані питання, з принципу диспозитивності і з вимоги щодо добросовісності сторін, позивач як ініціатор провадження повинен цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання і вживати заходи для того, щоб призначене судове засідання відбулось і не було зірване через його недобросовісні дії.

За встановленими у статтях 12, 13 ЦПК України принципами змагальності та диспозитивності, особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (частина перша статті 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі «Каракуця проти України» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає (від лат. Dispono - розпоряджатись) надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав). В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.

За змістом частини першої статті 257 ЦПК України та частини третьої статті 223 ЦПК України - приписи даних норм процесуального закону є імперативними, тому при наявності сукупності підстав, зазначених у них (належне повідомлення позивача, повторність неявки, не повідомлення про причини неявки, відсутність заяви про розгляд справи у відсутності позивача), суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Керуючись статтями 223, 257, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя О.О. Хромова