Справа № 766/1679/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради, про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради, про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 03.11.1982 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними було придбано майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 17.12.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М., яку в подальшому було переплановано та добудовано мансардний поверх та введено її в експлуатацію, орієнтованою вартістю 100 000,00 грн., та автомобіль марки Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на імя відповідачки, орієнтованою вартістю 50 000,00 грн.

Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя не досягнуто.

З урахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог просив суд визнати за ним, як співзабудовником, без проведеної державної реєстрації права власності, права на 1/2 частину перепланованої ним у шлюбі з ОСОБА_2 , квартири з мансардним поверхом №8 по АДРЕСА_2 , загальною площею 145,32 кв.м., стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1/2 частину вартості автомобіля Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 в сумі 219 340,30 грн., стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою суду від 14.12.2017 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради, про поділ спільного майна подружжя.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що автомобіль Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 відчужений матері відповідача за згодою позивача у зв`язку з тим, що він був придбаний за її кошти.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним, як співзабудовником, без проведеної державної реєстрації права власності, права на 1/2 частину перепланованої ним у шлюбі з ОСОБА_2 , квартири з мансардним поверхом №8 по АДРЕСА_2 , загальною площею 145,32 кв.м залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві та стягнути з позивача на користь відповідача витрати пов`язанні з проведенням експертизи та витрати на правову допомогу.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 03.11.1982 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування сторін у шлюбі ними придбано майно, а саме:

-автомобіль марки Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , орієнтованою вартістю 50 000,00 грн..

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Херсонській області №31/21/8-1548 від 08.06.2016 року, наданого на запит суду, автомобіль Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 з 01.01.2010 року до теперішнього часу. 18.03.2016 року вказаний автомобіль Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 було перереєстровано на іншу особу.

З наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_3 , вбачається, що автомобіль Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 належить їй, оскільки був придбаний за її кошти. Доказа зазначеної обставни в матеріалах справи відсутні.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.01.2018 року по справі №666/830/16-ц, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Згідно зі ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тлумачення статті 60 СК України дозволяє зробити висновок, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24.05.2017р. у справі № 6-843цс17.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України)

Згідно з роз`ясненнями у п.п. 22 - 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

З аналізу вказаних вище норм матеріального закону слідує, що згідно загальних правил змагальності цивільного процесу предметом доказування в справах про поділ спільного майна подружжя, є: наявність спільного майна з конкретно визначеними ознаками взагалі і на час розгляду справи, його вартість, час його придбання і джерело походження коштів.

Згідно висновку експерта №ВС-3 від 23.03.2021 року, середня ринкова вартість легкового автомобіля Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , станом на 18.03.2016 року складає 406 374,00 грн. ринкова вартість вказаного автомобіля на момент проведення експертизи (23.03.2021 року) складає 268 398,45 грн.

Що стосується способу поділу даного майна шляхом стягнення грошової компенсації, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 18 січня 2017 року у справі N 6-2565цс16, відповідно до якої вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4 - 5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як роз`яснено в п. 24 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

У п. 30 цієї постанови Пленуму судам роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно з ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За ч. 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 08.05.2018р. у справі № 462/1868/15-ц .

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись наведеними нормами матеріального та процесуального права та оскільки автомобіль придбано у період зареєстрованого шлюбу та за спільні кошти подружжя, що не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами по справі, проте відчужено ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_1 , останій має право на відшкодування йому 1/2 частки його вартості, що відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 444/848/16-ц. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача грошової компенсації спільного майна подружжя, що становить 1/2 частину вартості придбаного у період зареєстрованого шлюбу автомобіля марки Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , в розмірі 203 187,00 грн. (згідно висновку експерта №ВС-3 від 23.03.2021 року, виготовленого на виконання ухвали суду від 28.01.2021 року, відповідно до якої експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за подання завідомо неправдивого висновку).

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 1 500 грн., з якої: 1 000,00 грн. за вимогою про визнання права власності на 1/2 частину квартири та 500,00 грн. за вимогою про стягнення грошової компенсації за 1/2 частину автомобіля.

Враховуючи, що ухвалою суду від 30.06.2021 року позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину квартири залишені без розгляду за заявою позивача, судовий збір у розмірі 1 000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача.

Судовий збір за вимогою про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 в розмірі 203 187,00 грн. становить 2 031,87 грн., тому враховуючи, що позивачем сплачено 500 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 500,00 грн., та в дохід держави недоплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 531,87 грн.

Вимоги представника відповідача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, повязаних з проведенням експертизи та надання правової допомоги задоволенню не підлягать, оскільки стороною відповідача не надано доказів понесення зазначених витрт.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141, 263-265,268,274, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Renault Kоloes, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 в розмірі 203 187,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід дердави судовий збір у розмірі 1 531,87 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко