КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Махлай Л. Д., Рейнарт І. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Залозної Дар`ї Петрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року у складі судді Гаврилової О. В.,

встановив:

01.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року.

В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Офіційно влаштуватися на роботу вона не має змоги, оскільки дитина потребує постійного нагляду.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Зазначила, що дитина з народження має тяжке неврологічне захворювання: дитячий церебральний параліч, спастичну диплегію, псевдобульбарну дисфункцію, в зв`язку з чим потребує постійного лікування та реабілітації. Вона не може офіційно влаштуватися на роботу, оскільки дитина потребує постійного нагляду.

Отримуваної державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю не вистачає на лікування, медичну реабілітацію, психологічну, педагогічну корекцію та інші заходи програми реабілітації, які призначені дитині КНП ЦПМСД №4 Дарницького району.

Відповідач не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, проблеми щодо стану здоров`я у нього також відсутні, його матеріальне становище дозволяє в повній мірі забезпечувати сина.

Зазначила, що відповідачу на праві власності належить автомобіль, він був зареєстрований як фізична особа-підприємець, займався виробництвом будівельних виробів з пластмас та роздрібною торгівлею непродовольчими товарами. Після повідомлення про те, що вона має намір подати позовну заяву до суду, відповідач 21.02.2020 припинив діяльність ФОП ОСОБА_2 з метою приховування доходів.

З огляду на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх доходів відповідача щомісяця з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи ту обставину, що вона проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, у відповідності до ст. 88 СК України просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх доходів відповідача, з дня подачі позовної заяви потягом всього часу проживання дитини разом з нею.

Також зазначила, що відповідач у відповідності до ст. 185 СК України зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані хворобою дитини.

Вона понесла додаткові витрати на дитину в сумі 29 917 грн, які складаються з витрат: в сумі 19 645 грн - курс реабілітації в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна в м. Трускавець з 12.10.2020 по 23.10.2020; в сумі 10 272 грн - за послуги тимчасового розміщування в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна в м. Трускавець з 12.10.2020 по 23.10.2020.

Звернення до відповідача з проханням компенсувати половину вказаних витрат залишено відповідачем без уваги.

З огляду на викладене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь половину додаткових витрат в сумі 14 958 грн 50 коп.

Також просила відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн та судовий збір.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в розмірі 649,02 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1 681,60 грн та на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 900 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Залозна Д. П. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- аліменти на утримання дитини з інвалідністю в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2020;

- аліменти на утримання ОСОБА_1 , з якою проживає дитина з інвалідністю, в розмірі 1/5 частини видів заробітку (доходу) відповідача з 01.08.2020 протягом усього часу проживання дитини разом з позивачем;

- половину додаткових витрат, понесених позивачем на дитину, в розмірі 5 136 грн.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з суттєвим порушенням норм матеріального права, є незаконним та необґрунтованим.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини судом не враховано наявність у відповідача на праві власності грошових коштів, що знаходяться на його рахунках та які були надані банківською установою на вимогу суду.

Відповідно до виписок, наданих АТ КБ "ПриватБанк", у відповідача ОСОБА_2 в даному банку відкрито чотири картки.

По картці НОМЕР_1 загальний дохід в період з 01.08.2019 по 05.10.2020 становить 304 045 грн 20 коп.

По картці НОМЕР_2 загальний дохід в період з 01.08.2019 по 05.10.2020 становить 10 898 грн 68 коп.

По картці НОМЕР_3 загальний дохід в період з 01.08.2019 по 05.10.2020 становить 292 461 грн 52 коп.

По картці НОМЕР_4 загальний дохід в період з 01.08.2019 по 05.10.2020 становить 685 грн 00 коп.

З наданих виписок вбачається, що кожного дня відповідачу на картку зачисляються кошти від осіб, що дає підстави вважати, що останній продовжує займатись підприємницькою діяльністю після закриття ФОП.

Крім того, відповідач оплачує роботу двох адвокатів, що теж свідчить про наявність у нього достатнього доходу.

Відповідач також продовжує користуватися автомобілем, який він нібито продав.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання позивача, судом було проігноровано виписки, надані банківською установою, які підтверджують можливість відповідача надавати таку допомогу.

Позивачем також було надано належні докази на підтвердження понесення нею додаткових витрат на дитину: рахунок №57 від 08.07.2020 (а.с.22), лист ФОП ОСОБА_4 від 23.12.2020 (а.с.123), а розбіжність в сумі 3 564 грн викликана тим, що позивачка сплачувала додаткові процедури, які не входили в програму лікування дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 - адвокат Бутирін Я. Я. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Щодо грошових коштів на банківських рахунках відповідача зазначив, що згідно наданих банківських виписок за період з 01 серпня 2019 року по 05 жовтня 2020 року баланс відповідача становив: 522,56 грн; 117,00 грн; 620 грн; 117,00 грн; 522,56 грн; 620,00 грн; 117,00 грн; 522,56 грн; 620,00 грн. Жодних сотень тисяч гривень доходів, про які вказує позивач, відповідач ніколи в житті не отримував. Вказане підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №7352 від 19 листопада 2020 року, що були надані за клопотанням позивача.

За наявною у відповідача інформацією, позивачка працює неофіційно. Довідки про свої доходи з податкових органів остання не надавала.

Припинення відповідачем власного ФОП пов`язано не з вимогами позивачки, а через відсутність замовлень і доходу, необхідність сплачувати податки і інші обов`язкові платежі незалежно від наявності прибутку. Відповідач проходив перекваліфікацію і навчався за спеціальністю "Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва" та отримував стипендію.

Відповідач не заперечував, що мав у власності автомобіль 1995 року випуску, який потребував постійного ремонту і грошових вливань. Саме тому відповідач його відчужив. Твердження позивача про переоформлення автомобіля на співмешканку є неправдою і нічим не підкріплено.

Звертає увагу суду, що надана позивачем довідка від 23.12.2020 не відповідає вимогам статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Окрім того, в своєму позові позивач вказує про витрати в розмірі 10 272 грн і надає рахунок № НОМЕР_5 на цю ж суму. Проте довідка від 23.12.2020 містить іншу цифру - 6 708 грн, а жодного пояснення розбіжності у цифрах на суму 3 564 грн позивач не надає. У вказаній довідці вказано, що вартість послуг складає 6 708 грн, проте не зазначено, що вказана сума коштів була сплачена.

Щодо оплати роботи двох адвокатів зазначив, що процесуальні документи складаються тільки одним представником і безкоштовно.

Додатково зазначив, що вже після ухвалення судом першої інстанції рішення відповідач працевлаштувався і з 17.05.2021 року офіційно працює кур`єром. Заробітна плата відповідача складає 6 000 грн.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року.

В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року (справа №753/2632/29) шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до Медичного висновку №47 від 15 жовтня 2019 року Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва", амбулаторія №4, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має захворювання: дитячий церебральний параліч, спастична диплегія, псевдобульбарна дисфункція. Наявне захворювання відповідає розділу І пункту 2 підпункту 2.1 Переліку медичних показань, що надають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 8 листопада 2001 р. №454/471/516 (а.с. 16).

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 28 січня 2020 року №01-07/353, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницького району м. Києва та їй відповідно до чинного законодавства з 11.11.2014 до 14.10.2024 призначено допомогу на дитину інваліда до 18 років з надбавкою за догляд. Допомогу нараховано в розмірі 2 255,60 грн. Дитина ОСОБА_5 , 2013 року народження (а.с. 21).

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 28 січня 2020 року №01-07/352, розмір державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю в період з серпня 2019 року по листопад 2019 року становив 2 153,80 грн щомісяця, в період з грудня 2019 року по січень 2020 року - 2 255,60 грн щомісяця. Всього 13 126,40 грн (а.с.20).

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №56 ІІ від 15.10.2019 КНП ЦПМСД Дарницького району, ОСОБА_3 має першу ступінь обмеження життєдіяльності, а саме обмеження до самообслуговування, до пересування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до навчання, до здобуття освіти, та потребує: медичної реабілітації та постійного медичного спостереження, профілактичних заходів, санаторно-курортного лікування; психолого-педагогічної реабілітації; фізичної реабілітації; засобів пересування ( 3-х колісний велосипед); ортопедичне взуття тощо (а.с. 17-18).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до довідки Державного навчального закладу "Лисянський професійний аграрний ліцей" (ДНЗ "Лисянский ПАЛ") від 27.10.2020 №679, ОСОБА_2 дійсно навчається в цьому навчальному закладі з 03.09.2018 на денній формі навчання за спеціальністю "Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії "АІ", "А2" (код НОМЕР_6 ); слюсар з ремонту колісних транспортних засобів ( код -7231); водій автотранспортних засобів (категорія "С") (код НОМЕР_7 ). Дата закінчення навчання 30.01.2021 (а.с. 65).

Відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_2 дійсно навчається в ДНЗ "Лисянський ПАЛ", йому нарахована стипендія з квітня по вересень 2020 року в сумі 490 грн щомісячно, всього 2 940 грн (а.с.64).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, за період з І кварталу 2017 по 4 квартал 2019 року, ОСОБА_2 займався підприємницькою діяльністю, також отримав доходи з таких джерел: АТ «Страхова компанія «ІНГО» 4 806,46 грн - страхові виплати (1 квартал 2019 року) та ДНЗ «Лисянський ПАЛ» 1 960,00 грн - сума стипендії (4 квартал 2019 року)(а.с. 63).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, в період з 01.04.2020 по 30.09.2020 ОСОБА_2 отримував дохід: 2 квартал 2020 - 1470 грн (сума стипендії); 3 квартал 2020 - 1470 грн (сума стипендії) (а.с. 130).

Зазначене також підтверджується листом Головного управління ДПС в Одеській області №3616/5/15-32-24-07-10 від 11 лютого 2021 року (а.с. 133).

Відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС від 17.12.2020, 27 жовтня 2020 року територіальним сервісним центром №8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві здійснено перереєстрацію транспортного засобу Opel Omega, 1995 року випуску, на нового власника ОСОБА_6 на підставі укладеного договору купівлі-продажу №8047/2020/2269216, яка станом на 16 грудня 2020 року є власником даного транспортного засобу (а.с.121).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначаючи частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, суд першої інстанції врахував стан здоров`я дитини сторін, ту обставину, що позивач не працює та отримує державну допомогу на дитину з інвалідністю, відсутність у відповідача інших дітей та осіб, що перебувають на його утриманні, з огляду на наявні в матеріалах справи відомості про доходи відповідача, які складаються із стипендії в сумі 490 грн, стан його здоров`я та відсутність перешкод для працевлаштування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції у вказаній частині з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження тієї обставини, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, підлягають відшкодуванню другим з батьків в порядку, передбаченому ст. 185 СК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, суд першої інстанції виходив з того, що за своїм майновим становищем відповідач неспроможний надавати таку допомогу.

При цьому судом першої інстанції взято до уваги інформацію, надану ПАТ КБ "Приватбанк" по рахункам ОСОБА_7 , згідно якої за депозитним договором №SAMDN5361 від 11 квітня 2011 року станом на 02 лютого 2021 року сума депозиту - 0,00 грн, залишок - 5,18 грн.

Згідно виписок за період з 01 серпня 2019 року по 05 жовтня 2020 року баланс на кінець періоду за картками відповідача: № НОМЕР_1 - 522,56 грн; № НОМЕР_1 - 117,00 грн; № НОМЕР_1 - 620,00 грн; № НОМЕР_8 - 117,00 грн; № НОМЕР_9 -0,00 грн; № НОМЕР_3 - 522,56 грн; № НОМЕР_4 - 620,00 грн (а.с. 96-103,135-154).

Апеляційний суд не може повністю погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 21.02.2020 вчинено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , вид діяльності - виробництво будівельних виробів з пластмас (основний); роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами. Підстава припинення - власне рішення.

Відповідно до наявних в матеріалах справи виписок, наданих АТ КБ "ПриватБанк", після реєстрації припинення підприємницької діяльності вказаної особи, по рахунку відповідача, карка НОМЕР_1 , відображені, зокрема, такі операції: зарахування переводу на картку 18.04.2020 - 2 800 грн; зарахування переводу на картку 22.04.2020 - 2 800 грн; 27.04.2020 - поповнення картки готівкою у відділенні - 2 814,07 грн; 29.04.2020 - поповнення картки готівкою у відділенні - 2 814,07 грн; поповнення картки готівкою у відділенні - 2 815,00 грн; 03.06.2020 - зарахування переводу на картку - 2 800 грн; 04.06.2020 - поповнення з карти або рахунку в терміналі самообслуговування (платник ОСОБА_8 ) - 2 814,07 грн; 07.06.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник ОСОБА_9 , коментар до платежу: ОСОБА_10 - 2 814,07 грн; 07.06.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник ОСОБА_9 , коментар до платежу: ОСОБА_11 - 2 814,07 грн; 07.06.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник ОСОБА_9 , коментар до платежу: ОСОБА_12 - 2 814,07 грн; 09.06.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник ОСОБА_13 , коментар до платежу: ОСОБА_14 - 2 814,07 грн; 09.06.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник - ОСОБА_15 - 3 015, 08 грн , 09.06.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник - ОСОБА_15 - 3 015, 08 грн , 09.06.2020 - зарахування переводу на картку - 2 800 грн; 05.09.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник - ОСОБА_16 - 6 030,15 грн, 05.09.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник - ОСОБА_17 - 4020,10 грн; 05.09.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник - ОСОБА_17 - 2010,05 грн; 05.09.2020 поповнення готівкою в терміналі самообслуговування, платник ОСОБА_18 - 3 015,08 грн; 05.09.2020 поповнення готівкою в терміналі самообслуговування, платник ОСОБА_18 - 3 015,08 грн; 05.09.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24, відправник ОСОБА_19 - 6 030,15 грн; 05.09.2020 - переказ від SНЕРЕL ANDRІІ - 6000 грн; 06.09.2020 - зарахування переказу на картку - 6 000 грн; 07.09.2020 - переказ з картки ПриватБанку, відправник - ОСОБА_20 - 6 030,15 грн; 07.09.2020 - переказ з картки ПриватБанку, відправник - ОСОБА_21 - 6 030,15 грн; 07.09.2020 - переказ з картки ПриватБанку, відправник - ОСОБА_22 - 6 030,15 грн; 08.09.2020 - переказ з картки ПриватБанку, відправник - ОСОБА_23 - 6 030,15 грн; 12.09.2020 - поповнення з карти або рахунку в терміналі самообслуговування, платник ОСОБА_24 - 5 025,13 грн; 14.09.2020 - поповнення з карти або рахунку в терміналі самообслуговування, платник ОСОБА_25 -10 050,25 грн ; 14.09.2020 - поповнення з карти або рахунку в терміналі, платник ОСОБА_26 - 10 050, 25 грн; 19.09.2020 - поповнення готівкою в терміналі, платник ОСОБА_27 - 3 015,08 грн; 21.09.2020 - поповнення готівкою в терміналі самообслуговування, платник ОСОБА_28 - 5 025,13 грн ; 27.09.2020 - поповнення готівкою в терміналі, платник (тел. № НОМЕР_10 )- 4 522,61 грн; 27.09.2020 - поповнення готівкою в терміналі (тел. № НОМЕР_10 )- 4 522,61 грн; 28.09.2020 - поповнення готівкою у відділенні, відправник ОСОБА_29 - 9045, 23 грн; 28.09.2020 - переказ з карти ПриватБанку через Приват24 , відправник ОСОБА_30 - 9 045, 23 грн; 30.09.2020 - поповнення карти готівкою, відправник ОСОБА_31 - 9 045,23 грн (а.с. 98- 100).

Систематичне надходження грошових коштів на рахунок відповідача від різних фізичних та юридичних осіб свідчить про те, що останній за своїм майновим становищем може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, з якою проживає їх дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду.

Твердження відповідача про недоведеність доводів позивача щодо відсутності у неї іншого, окрім державної соціальної допомоги, доходу, наявність у неї неофіційного заробітку не враховуються апеляційним судом при вирішенні спору, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України остання має беззаперечне право на своє утримання незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Враховуючи вказані обставини, розмір присуджених аліментів на утримання дитини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вказаних позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01 вересня 2020 року та протягом всього часу її проживання разом з дитиною з інвалідністю.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину, що викликані її хворобою, а саме витрати на оплату послуг з тимчасового розміщення в міжнародному реабілітаційній клініці ОСОБА_32 в м. Трускавець з 12.10.20 по 23.10.20 - 5 136 грн ( 10 272 грн :2), суд першої інстанції виходив з недоведеності тієї обставини, що вказані витрати були понесені позивачем.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

На підтвердження вказаних позовних вимог, позивачем надано:

- рахунок №57 від 08 липня 2020 року , постачальник ФОП ОСОБА_4 , платник ОСОБА_1 , назва: оплата за послуги з розміщування за ОСОБА_3 і ОСОБА_1 з 12.10.2020 по 23.10.2020, 12 діб, ціна 856,00 грн. Сума до сплати - 10 272 грн 00 коп (а.с.22); .

- довідку ФОП ОСОБА_4 від 23.10.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 та її синові ОСОБА_3 були надані послуги з тимчасового розміщування в період з 12.10.2020 р. по 23.10.2020 р. Вартість наданих послуг становить 6 708 грн (а.с.123).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Надані суду рахунок та довідка ФОП ОСОБА_4 , які не містять відомості про здійснення фактичної оплати за надані послуги та особу, яка здійснила таку оплату, не є належними та достатніми доказами на підтвердження тієї обставини, що вказані послуги з розміщування, які були надані ФОП ОСОБА_4 , були фактично оплачені позивачем.

З огляду на викладене, а також доводи відповідача про те, що такі витрати були оплачені за рахунок благодійного фонду, які не були спростовані позивачем, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вказаних позовних вимог.

В іншій частині ухвалене по справі судове рішення сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Залозної Дар`ї Петрівни задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року в частині відмови в стягненні аліментів на утримання ОСОБА_1 , з якою проживає дитина з інвалідністю, скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 ), з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01 вересня 2020 року та протягом всього часу її проживання з дитиною з інвалідністю.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: Л. Д. Махлай

І. М. Рейнарт