Справа № 504/799/19
Номер провадження 2/504/433/21
12.07.2021смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Жовтан П.В.,
за участю секретаря судових засідань - Сокурцової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,
Представник ОСОБА_1 - адвокат Висоцький В.Е. звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позов обґрунтовано тим, що у жовтні 2006 року ОСОБА_1 (на той час прізвище - ОСОБА_1) ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.04.2007 року по справі № 2-881/07 позов задоволено та визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на вказаний житловий будинок. Державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на житловий будинок на підставі вказаного рішення суду була проведена 24.05.2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6 звернувся - ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з рішенням суду, 02 вересня 2015 року, тобто через вісім років, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись із апеляційною скаргою до Апеляційного суду Одеської області. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року визнано неподаною та повернуто апелянтам. 08 квітня 2016 року ОСОБА_8 знов звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року, а також з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року по справі № 2-881/07 заяву ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження було задоволено та поновлено ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження рішення суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року та справу призначено до розгляду. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 . Спадкоємцем майна ОСОБА_7 є ОСОБА_4 . Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року по справі № 2-881/07 залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_4 . Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року було скасовано рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по справі № 2-881/07 та ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 . Апеляційний розгляд було проведено без участі ОСОБА_1 оскільки вона не була обізнана про факт подання через вісім років апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, та внаслідок її неналежного повідомлення судом (судові повістки надсилались за адресою за якою вона не була зареєстрована та не проживала) вона не була обізнана про апеляційний розгляд. Дізнавшись про вказане рішення суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його у касаційному порядку. Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 2-881/07, провадження № 61-4158св18, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - рішення Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року скасовано зі стадії відкриття провадження, а справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2018 року по справі № 2-881/07, провадження № 22-ц/785/8764/18, апеляційна скарга ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2007 року була залишена без руху, оскільки подана поза межами строку на апеляційне оскарження, також не були надані докази щодо поважності причин пропуску строку. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2019 року по справі № 2-881/07, провадження № 22-ц/813/2753/19, було відмовлено ОСОБА_8 у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок. За таких обставин, рішення суду першої інстанції, яким за ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є чинним та є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно. Однак, у період після ухвалення Апеляційним судом Одеської області рішення від 07 листопада 2016 року та до його скасування постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 17 жовтня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О. М., спадкова справа № 14/2016. У подальшому ОСОБА_4 продала вказаний будинок ОСОБА_9 , шляхом укладання договору купівлі-продажу 1/10 частки вказаного житлового будинку, серія та номер 50, виданий 15.02.2018 року, видавник: Марченко О. М. - приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, а також договору купівлі-продажу 9/10 частки вказаного житлового будинку, серія та номер 49, виданий 15.02.2018 року, видавник: Марченко О. М. - приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області. При цьому, на час укладання договорів купівлі-продажу часток вказаного житлового будинку, ОСОБА_11 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , який в свою чергу надавав свою згоду на укладання даних відплатних договорів. Таким чином, оскільки правовою підставою отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок є рішення Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року, яке було скасоване судом касаційної інстанції, то позивач вважає, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника - ОСОБА_1 поза її волею, а ОСОБА_11 у подальшому заволоділа вказаним нерухомим майном без відповідної правової підстави. За таких обставин позивачем зазначено, що єдиним можливим способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 - неволодіючого власника (на підставі чинного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.04.2007 року по справі № 2-881/07) є пред`явлення нею віндикаційного позову до останнього набувача майна - ОСОБА_2 та її чоловіка - ОСОБА_3 , оскільки спірний житловий будинок було набуто ними за час шлюбу за відплатним договором та в розумінні норм ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 березня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі.
18 січня 2021 року суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Висоцький В.Е., будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про проведення судового засідання та розгляд справи за відсутності сторони позивача.
Відповідач ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, однак до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, відповідне оголошення про виклик відповідача було розміщене на офіційному веб-сайті Комінтернівського районного суду Одеської області.
Представник відповідача ОСОБА_13 - адвокат Шепітко Г.І., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, що підтверджується повідомленням з відміткою «Укрпошти» про отримання 17.06.2021р. судової повістки.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, однак до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, відповідне оголошення про виклик відповідача було розміщене на офіційному веб-сайті Комінтернівського районного суду Одеської області.
Третя особа - ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, однак до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відзиви на позовну заяву, пояснення третьої особи не надходили.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у жовтні 2006 року ОСОБА_1 (на той час прізвище - ОСОБА_1) ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по справі № 2-881/07 позов задоволено та визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на вказаний житловий будинок (т.1 а.с.60-61).

24 травня 2007 року була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на спірний житловий будинок на підставі вказаного рішення суду, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 157983704 від 28.02.2019 року (т.1 а.с.14-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6 звернувся його син - ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по справі № 2-881/07, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 02 вересня 2015 року звернулись із апеляційною скаргою до Апеляційного суду Одеської області.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року визнано неподаною та повернуто апелянтам.

08 квітня 2016 року ОСОБА_8 знов звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року, а також із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року по справі № 2-881/07 заяву ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження було задоволено та поновлено їй строк на апеляційне оскарження рішення суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року та справу призначено до розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 . Спадкоємцем майна ОСОБА_7 є ОСОБА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року по справі № 2-881/07 залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_4 .

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року було скасовано рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по справі № 2-881/07 та ухвалено нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 оскаржила вказане рішення Апеляційного суду Одеської області у касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 2-881/07, провадження № 61-4158св18, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - рішення Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року скасовано зі стадії відкриття провадження, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.17-20).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2018 року по справі № 2-881/07, провадження № 22-ц/785/8764/18, апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2007 року було залишено без руху, оскільки її було подано поза межами строку на апеляційне оскарження, також не були надані докази щодо поважності причин пропуску строку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2019 року по справі № 2-881/07, провадження № 22-ц/813/2753/19, було відмовлено ОСОБА_8 у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок (т.1 а.с.21).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення суду Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2007 року по справі № 2-881/07, яким за ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є чинним та є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно.

При цьому, судом встановлено, що у період після ухвалення Апеляційним судом Одеської області рішення від 07 листопада 2016 року та до моменту його скасування постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 17 жовтня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О. М., спадкова справа № 14/2016 (т.2 а.с.103).

У подальшому ОСОБА_4 продала вказаний будинок відповідачу ОСОБА_9 , шляхом укладання договору купівлі-продажу 1/10 частки вказаного житлового будинку, серія та номер 50, виданий 15.02.2018 року, видавник: Марченко О. М. - приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, а також договору купівлі-продажу 9/10 частки вказаного житлового будинку, серія та номер 49, виданий 15.02.2018 року, видавник: Марченко О. М. - приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області (т.1 а. с.185-186, 217-218).

Судом також встановлено, що на час укладання договорів купівлі-продажу часток вказаного житлового будинку, відповідач ОСОБА_11 перебувала у шлюбі із відповідачем ОСОБА_3 , який в свою чергу надавав свою згоду на укладання даних правочинів (т.1 а.с.200 зворот)

Встановивши, з наявних у матеріалах справи та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів, фактичні обставини, суд дійшов висновку, що оскільки правовою підставою отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок є рішення Апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року по справі № 2-881/07, яке було скасоване постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, то з цього випливає, що дане спірне майно вибуло з володіння власника - ОСОБА_1 поза його волею, а ОСОБА_11 у подальшому заволоділа вказаним нерухомим майном без відповідної правової підстави.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Вищевказане підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, неодноразово викладеним у постановах від 16 квітня 2014 року (справа № 6-146цс13 ), 28 січня 2015 року (справа № 6-218цс14 ), 24 червня 2015 року (справа № 6-251цс15 ) в яких зазначено, що за змістом частини першої статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, і власник майна вправі витребувати його від добросовісного набувача.

Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 15 травня 2019 року (провадження № 14-636цс18) та у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18).

Виходячи з положень статті 387 ЦК України, віндікація застосовується тоді, коли у власника зберігається право власності, але він не може його здійснювати, оскільки річ вибула із його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи.

Тобто, віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючої майном особи з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.

Отже, суб`єктом таких вимог може бути тільки власник, а об`єктом виступає об`єкт матеріального світу, конкретно та індивідуально визначена річ.

Верховний Суд України у свой правовiй позицiї, що висловлена у справi № 6-3090цс15 , вказує, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст. ст. 387 та 388 ЦК України.

Суд погоджується із твердженням позивача стосовно того, що оскільки спірний будинок було відчужено ОСОБА_4 третій особі - ОСОБА_9 , то пред`явлення позовних вимог щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_4 та як наслідок записів про право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок є недоцільним та неможливим в розумінні вищевказаних норм закону.

При цьому, суд вважає вірним обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, оскільки єдиним дієвим способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 як неволодіючого власника (на підставі чинного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.04.2007 року по справі № 2-881/07) є пред`явлення нею саме віндикаційного позову до останнього набувача майна - ОСОБА_2 та її чоловіка - ОСОБА_3 , оскільки спірний житловий будинок було набуто відповідачами за час шлюбу за відплатним договором та в розумінні норм ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З банківської квитанції № 19705184 від 04 березня 2019 року, вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_14 сплатила судовий збір у розмірі 1215,97 гривень та згідно банківської квитанції № 20132306 від 04 квітня 2019 року позивачем також був сплачений судовий збір у розмірі 384,20 гривень за подання до суду заяви про забезпечення доказів. Сплачена позивачем загальна сума судового збору складає 1600,17 гривень. Пред`явлений позов підлягає задоволенню, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 387, 388 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) та її чоловіка - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) в цілому житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: житлового будинку - А, А1, житловою площею 56,5 кв. м, загальною площею 98,7 кв. м, господарських будівель та споруд: вбиральні - Г, колодязю- IV, замощення - І, ІІ, ІІІ, огорожі № 1-4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227), право власності на який зареєстровано за ОСОБА_15 , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу 1/10 частки житлового будинку, серія та номер 50, виданий 15.02.2018 року, видавник: Марченко О. М. - приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, номер запису про право власності 24853498; договір купівлі-продажу 9/10 часток житлового будинку, серія та номер 49, виданий 15.02.2018 року, видавник: Марченко О. М. - приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, номер запису про право власності 24852341.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) та на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень. 17 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.