241/2115/20
2/241/114/2021
12.07.2021 року смт. Мангуш
Першотравневий районний суд Донецької області
головуючого судді Чудопалової С.В.
при секретарі Небиліченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Чернявська Ольга Дмитрівна, до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на 1/2 частку спільного сумісного майна, -
Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 04.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 04.12.2020 за заявою представника позивача накладено арешт на спірне майно.
22.01.2021 підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 23.04.2021 за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Ходаріної О.С. витребувано засвідчені копії договорів купівлі продажу спірного майна.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Чернявська О.Д. позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України». Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.11.2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу задоволено та встановлено юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу у період з 2005 року по теперішній час (а.с.21-22). Рішення набрало законної сили 13.12.2019.
Даним рішенням також встановлено, що в період спільного проживання у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Завірені належним чином копії вказаних вище договорів купівлі-продажу нерухомості були надані до суду приватним нотаріусом Ходаріною О.С. за ухвалою суду та дослідженні в судовому засіданні.
Як вбачається з податкових декларацій про майновий стан і доходи та розрахунків податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою позивачем ОСОБА_1 задекларовано дохід: у 2018 році 224000 грн., у 2019 році 169000 грн (а.с.23-30).
З роздруківки з сайту «ОЛХ» вбачається, що двоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з господарськими прибудовами, площею земельної ділянки 0,1092 га та 0,1195 га виставлений на продаж за ціною у 350000$ (а.с.31).
Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Верховний Суд України, ухвалюючи Постанову від 14.02.2018 у справі № 129/2115/15-ц, зазначив, що при застосуванні статті 74 СК України, слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
Як видно з матеріалів справи такий факт між сторонами вже встановлений відповідним рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.
Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, слід встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.
У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, зважаючи на те, що спірне майно було набуто у власність сторонами протягом 2018 - серпень 2019 років у період проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, факту спільного придбання ними такого майна відповідачем не спростовано, зважаючи на ту обставину, що рішенням суду встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з2005 року по 12.11.2019 року, спірне майно підлягає визнанню їх спільною сумісною власністю.
Згідно ч. 2 ст.372ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Частинами 1,2 ст.70СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Отже, враховуючи, що спірне майно набуте під час проживання сторін однією сім`єю за спільні кошти, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, оскільки інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, враховуючи презумпцію спільності майна, набутого за час сумісного проживання, яка відповідачем спростована не була, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно із п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71, 72, 74 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Чернявська Ольга Дмитрівна, до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на 1/2 частку спільного сумісного майна задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ):
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 частину кожного з нижченаведених об`єктів нерухомого майна:
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення складено 16.07.2021.

Суддя С.В. Чудопалова