КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №752/2238/21
номер провадження: №22-ц/824/5380/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Качалаба О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - адвоката Череди Тамари Миколаївни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В.,

у цивільній справі №752/2238/21 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 .

в с т а н о в и л а :

У січні 2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із скаргою на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В., прийнятого у виконавчому провадженні № 60192471, за результатами розгляду якої просило зобов`язати приватного виконавця провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - домоволодіння, житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання згоди органів опіки та піклування для реалізації нерухомого майна.

Обгрунтовуючи скаргу тим, що 30 квітня 2010 року Голосіївським районним судом м. Києва було прийнято рішення по цивільній справі № 2-4098/10 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 441 772,95 грн., 71 394,21 грн. пені, 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

22 березня 2011 року на підставі вказаного рішення АТ «ОТП Банк» отримав виконавчий лист.

15 липня 2014 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва було замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Постановою приватного виконавця Корольова В.В. від 01 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження за № 60192471, а постановою від 04 грудня 2019 року про опис та арешт майна боржника накладено арешт на домоволодіння - житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, 18 грудня 2020 року стягувача було повідомлено про те, що приватний виконавець позбавлений права передавати на реалізацію нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № PML 008/405/2007 від 02 листопада 2007 року, оскільки у вказаному домоволодінні зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що вимоги Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження» не містять права та обов`язку виконавця у випадку з`ясування реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою нерухомого майна, що є предметом іпотеки, отримувати згоду органу опіки та піклування на відчуження нерухомого майна в примусовому порядку, просив суд задовольнити скаргу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив суд скасувати ухвалу та прийняти нову постанову, за якою зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В. провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - домоволодіння, житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання згоди органів опіки та піклування для реалізації нерухомого майна.

Посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосуванням норм матеріального права та неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вказуючи також, що на момент укладення договору іпотеки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітня дитина не була в ньому зареєстрована, після укладення договору іпотеки іпотекодержатель не надавав дозволу на реєстрацію дитини, а отже її реєстрація відбулась за недобросовісних та протиправних дій боржників, що беззаперечно свідчить про можливість реалізації предмету іпотеки.

Таким чином, наголошував, що реєстрація місця проживання є одностороннім правочином, в даному випадку нікчемним, оскільки здійснена без згоди іпотекодержателя.

Крім того, зауважував, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу на прилюдних торгах, і дозвіл органу опіки та піклування на виконання рішення суду не потрібен.

Наголошував також, що боржники не використовують іпотечне майно для проживання, житловий будинок знаходиться у непридатному для проживання стані, що виключає проживання у ньому неповнолітньої дитини.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Учасники справи про день і час її розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - адвокат Череда Т.М. до початку розгляду справи подала заяву щодо можливого розгляду справи за її відсутності.

Заінтересована особа повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення інформації щодо розгляду справи на офіційному веб-сайті Київського апеляційного суду.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, у силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 червня 2010 року Голосіївським районним судом м. Києва прийнято заочне рішення по цивільній справі № 2-4098/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-008/405/2007 від 02 листопада 2007 року у розмірі 1 441 772,95 грн., 71 394,21 грн. пені, 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

22 березня 2011 року на підставі вищезазначеного рішення ПАТ «ОТП Банк» отримало виконавчий лист.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року було замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В., який постановою від 01 жовтня 2019 року відкрив виконавче провадження №60192471.

04 грудня 2019 року постановою приватного виконавця Корольова В.В. описано та накладено арешт на домоволодіння - житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа: 302,3 кв.м., жила площа 86,9 кв.м.).

Відповідно до Висновку про вартість нерухомого майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Євроексперт Груп » від 02 січня 2020 року на підставі постанови приватного виконавця Корольова В.В. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12 грудня 2019 року, вартість домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 склала 563 060,00 грн.

На запит приватного виконавця Корольова В.В. від 21 липня 2020 року № 1262 Здоровіська сільська рада Васильківського району Київської області листом від 10 серпня 2020 року № 216/02-12 відмовила у видачі дозволу на реалізацію нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № PML 008/405/2007 від 02 листопада 2007 року, посилаючись на порушення прав у випадку реалізації майна прописаної неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 28 грудня 2020 року приватний виконавець повідомив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» що він позбавлений права передавати на реалізацію нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № PML 008/405/2007 від 02 листопада 2007 року за відсутності дозволу на реалізацію іпотечного майна.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець діяв відповідно до положень чинного законодавства за наявності відмови органу опіки та піклування у наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин я закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 ч. 2 ст.18 Закону передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно листа Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області від 28 січня 2020 року № 34/02-12, виконавця було повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Матеріалами справи підтверджують що приватний виконавець на підставі вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 звертався до Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області з приводу надання згоди на реалізацію належного боржнику домоволодіння, на що отримав відповідь про неможливість надання такої згоди, з підстав порушення прав неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , у випадку реалізації майна.

Беручи до уваги, що приватним виконавцем були вчинені усі необхідні заходи для належного виконання рішення суду, відсутні докази наявності в його діях неправомірної бездіяльності.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що реалізація предмету іпотеки здійснюється як завершальна стадія виконання рішення, а відтак попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить малолітній дитині, колегія суддів вважає такими що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, оскільки права неповнолітньої дитини повинні дотримуватись на всіх етапах судового провадження в тому числі і на стадії виконання рішення суду.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги в частині щодо наявності в матеріалах справи доказів фактичного не проживання неповнолітньої дитини у спірному будинку, як такі, що не є предметом доказування в межах оскарження дій приватного виконавця.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам скарги, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи скаржника, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правову поданої скарги, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, і підстав для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги нема.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - адвоката Череди Тамари Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 липня 2021 року.

Суддя - доповідач: Судді: