Дата документу 09.03.2021 Справа № 310/7036/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/7036/17
Провадження №22-ц/807/599/21
Головуючий в 1-й інстанції - Дубровська Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткалі Дмитра Олександровича на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2020 року, постановлену у м. Бердянськ (повний текст рішення складено 09 листопада 2020) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткалі Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.10.2020,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткалі Д.О. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020 року. 03 листопада 2020 року скарга уточнена в частині притягнення зацікавлених осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Скарга обґрунтована тим, що 09 жовтня 2020р., ОСОБА_1 , через відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» отримано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020р., винесену заступником начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області Ткалею Д.О., якою описано та накладено арешт на: - обладнання млина, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; - борошно пшениці - 272 мішки вищого гатунку (вага мішка 50 кг), борошно пшениці вищого сорту 16 мішків (вага мішка 25 кг), борошно пшениці першого сорту 10 мішків (вага мішка 50 кг). Постанову винесено в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП № 58360554 при примусовому виконанні судових рішень у справах № 310/7036/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та № 310/7029/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Вважає, що вищенаведена постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України та істотним порушення прав та інтересів боржника, а дії державного виконавця щодо винесення даної постанови є незаконними, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню. Серед порушень вказує на те, що постанова складена не уповноваженою на це посадовою особою, яка станом на час її винесення не була державним виконавцем. Крім того, арештоване майно - борошно пшениці, не належить ОСОБА_1 , оскільки є власністю ФОП ОСОБА_3 Обладнання млина, на яке було накладено арешт, також не належить ОСОБА_1 , оскільки є власністю ФОП ОСОБА_2 , а тому накладення арешту на дане майно є порушення принципу непорушності права власності. Отже, державним виконавцем не було з`ясовано перед накладенням арешту, кому саме належить майно, що призвело до порушення прав власників устаткування для виробництва муки (млин) та борошно обсягом 14500 кг.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2020 року, скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткалі Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.10.2020 - задоволено.

Визнано дії заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткалі Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.10.2020р. у виконавчому провадженні № 58360554 неправомірними.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткалі Дмитра Олександровича від 05.10.2020р. у виконавчому провадженні № 58360554.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, заступник начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткаля Дмитро Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що скаржником пропущено строк на подання скарги та не доведено, яким чином діями державного виконавця порушено його права.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 жовтня 2020 р. скаржником ОСОБА_1 , через відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» отримано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020 р., що підтверджується копією конверту та роздруківкою з сайту АТ «Укрпошта», винесену заступником начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області Ткалею Д.О. (а.с. 6, 18). До суду скарга від 19 жовтня 2020 року надійшла листом АТ «Укрпошта» 23 жовтня 2020 року (а.с. 23), тобто у межах десятиденного строку з часу отримання оскаржуваної постанови.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020р., яка винесена заступником начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткалею Д.О. описано та накладено арешт на:

- обладнання млина, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- борошно пшениці - 272 мішки вищого ґатунку (вага мішка 50 кг), борошно пшениці вищого сорту 16 мішків (вага мішка 25 кг), борошно пшениці першого сорту 10 мішків (вага мішка 50 кг).(зворотний а.с.4,5)

Оскаржувану постанову було винесено в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП № 58360554 при примусовому виконанні судових рішень у справах № 310/7036/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та № 310/7029/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. На виконання вищевказаних рішень суду було видано наступні виконавчі листи:

-№ 310/7036/17, виданий 29.01.2019р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 73 093,78 грн., що складається з 3 % річних у розмірі 12 342,22 грн. та інфляційних витрат у розмірі 60 751,56 грн.;

-№ 310/7036/17, виданий 29.01.2019р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 365,46 грн.;

-№ 310/7029/17, виданий 12.09.2019р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошової заборгованості в сумі 28 954,00 грн. - 3 % річних, 306 696,78 грн. - інфляційних витрат, а всього 335 651,00 грн., з кожного по 167 825, 00 грн.;

-№ 310/7029/17, виданий12.09.2019р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судових витрат в розмірі 8391,00 грн. з кожного по 4195,00 грн.

Борошно пшениці, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке було описано й арештовано державним виконавцем Ткалею Д.О., не належить ОСОБА_1 , оскільки є приватною власністю фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 . Наведене не спростовується договором підряду від 10 січня 2018 року, укладеного між скаржником, як підрядником та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (замовником) (а.с. 12).

Згідно із умовами додаткової угоди до Договору підряду від 15 вересня 2020р. за № 4 ФОП ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 для здійснення переробки 25 тонн зерна пшениці, яку останній був зобов`язаний переробити в борошно на млині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у строк до 10 жовтня 2020р. та доставити Замовнику у строк до 15 жовтня 2020р. (а.с. 13).

05 жовтня 2020р. державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби борошно обсягом 14 500кг (272 мішки по 50 кг, 16 мішків по 25 кг, 10 мішків по 50 кг), яке було утворено внаслідок переробки зерна пшениці за замовленням ФОП ОСОБА_3 , було описано та на нього накладено арешт.

Дані обставини унеможливлюють виконання ОСОБА_1 умов договору підряду від 10 січня 2018р. та доставку борошна ФОП ОСОБА_3 . При цьому, майно на яке накладено арешт - борошно пшениці, є таким, що швидко псується та без дотримання відповідних умов зберігання, може частково втрати свої фізико-хімічні властивості або повністю зіпсуватись(стати непридатним для вживання).

Обладнання млина, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке було описано й арештовано державним виконавцем Ткалею Д.О., належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на праві приватної власності.

На час опису та арешту даного майна, воно перебувало у ОСОБА_1 в оренді на підставі договору оренди від 04 вересня 2017р., укладеного з ФОП ОСОБА_2 , що не спростовується актом приймання - передачі об`єкту оренди від 04 вересня 2017 р. (а.с.14 -17).

Задовольняючи вимоги скарги суд першої інстанції зазначив, що борошно пшениці та обладнання млина, на які було накладено арешт, не належать боржнику ОСОБА_1 , а належать на праві власності іншим особам - ФОП ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_2 , і накладення на це майно арешту є порушенням закріпленого ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України принципу непорушності права власності. Наявність постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020 року, унеможливлює виконання ОСОБА_1 покладених на нього зобов`язань перед ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , чим порушує його права та законні інтереси і тягне за собою цивільно-правову відповідальність перед останніми через невиконання умов договорів. Крім того, у ОСОБА_7 , який 05 жовтня 2020р. не обіймав посаду заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, були відсутні будь-які правові підстави для винесення оскаржуваної постанови, тому така постанова є незаконною та не має юридичної сили.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вимогами ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має зокрема право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020р., яка винесена заступником начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткалею Д.О. описано та накладено арешт на:

- обладнання млина, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- борошно пшениці - 272 мішки вищого ґатунку (вага мішка 50 кг), борошно пшениці вищого сорту 16 мішків (вага мішка 25 кг), борошно пшениці першого сорту 10 мішків (вага мішка 50 кг).(зворотний а.с.4,5)

Посилання на ті обставини, що постанова була винесена неправомочною особою, а саме заступником начальника Бердянського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, замість заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) є необґрунтованими, оскільки, як встановлено, державним виконавцем було допущено технічну помилку при виготовлені постанови, яка була виправлена шляхом винесення постанови про виправлення помилки від 28 жовтня 2020 року (а.с.52).

Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020р. була винесена в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП №38524784 з приводу стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції вважає дії державного виконавця з приводу опису та арешту майна боржника, такими, що узгоджуються з приписами Закону України «Про виконавче провадження», зазначені дії проведені в межах відкритого виконавчого провадження, з метою забезпечення виконання рішень суду та в межах компетенції державного виконавця.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим, вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Так, відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги скарги, посилався на ті обставини, що порушення прав скаржника обумовлено наявністю постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 жовтня 2020 року, яка унеможливлює виконання ОСОБА_1 покладених на нього зобов`язань перед ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , чим порушує його права та законні інтереси і тягне за собою цивільно-правову відповідальність перед останніми через невиконання умов договорів.

З такими висновками суду погодитися не можна оскільки, матеріали справи не містять жодних достовірних доказів того, що арештоване майно належить особам, які не є учасниками виконавчого провадження. Наявність договору оренди від 04.09.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , акт приймання-передачі від 04.09.2017 р., договір підряду від 10.01.2018р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , додаткова угода №4 до договору підряду від 10.01.2018 року, за відсутності достовірних доказів належності ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 арештованого майна беззаперечно не вказують на порушення будь-яких прав скаржника ОСОБА_1 Доказів притягнення до цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 за невиконання вказаних договорів, матеріали справи також не містять.

За таких обставин, у разі доведення права власності на арештоване майно зацікавлені особи не позбавлені права звернення до суду з вимогами про зняття арешту з майна, а враховуючи недоведеність порушення будь-якого права скаржника при встановленні законності процедури опису та арешту майна боржника в рамках виконавчого провадження, вимоги скарги задоволенню не підлягають.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог скарги.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Ткалі Дмитра Олександровича - задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2020 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ткалі Дмитра Олександровича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.10.2020 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 10 березня 2021 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков