Справа № 766/2025/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Ференц А.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в лютому 2021 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача кошти в рахунок виконання зобов`язань за договором позики в сумі 25 600 доларів США, що еквівалентно 715 672,00 грн., також просить стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 7166,72 грн та витрат на правову допомогу в сумі 4 500грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2020 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів в розмірі 25 600 доларів США. Згідно даного договору строк повернення позики 01.02.2021. Отримані грошові кошти в передбачені строки відповідачем не повернуті, внаслідок чого утворилась заборгованість за Договором позики, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник, в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява проведення розгляду справи без його участі. Також надано оригінал розписки про передачу грошових коштів.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду 23.03.2021 року від відповідача надійшов відзив в якому зазначено про визнання позовних вимог , не заперечував факт отримання грошових коштів від ОСОБА_1 в сумі 25 600 доларів США. У визначений строк отримані грошові кошти він не повернув в зв`язку з відсутністю коштів..

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10.09.2020 року укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 25 600 доларів США, про що складено відповідну розписку, за умовами укладеного договору позики, повернення всієї суми боргу повинно бути здійснено до 01.02.2021 року.

Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.

У постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63 цс письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Наявність у позивача оригіналу вказаного боргового документа є належним та допустимим доказом як факту отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 позики та його волевиявлення у строк до 01.02.2021 повернути борг, так і невиконання відповідачем даного боргового зобов`язання у повному обсязі.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України, належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18.

На час розгляду справи відповідачем до суду не надано доказів часткового або повного виконання зобов`язання з повернення коштів ОСОБА_2 за договором позики від 10.09.2020 року. навпаки надано заяву про визнання позовних вимог.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному інтернет-представництві Національного банку України, офіційний курс гривні щодо долара США станом на дату подачі позову 04.02.2021 року складає 27,995 гривень за 1 долар США.

Таким чином, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 25 600 доларів США, що еквівалентно 716 672,00 гривень(25 600*27,995)

Відповідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини та норми діючого законодавства, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми позики у вказаному розмірі є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, при подачі позову, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 7166,73 грн., то з відповідача на користь позивача суд стягує 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору в сумі 3 583,36 грн.

Щодо витрат на правову допомогу

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги від 04.02.2021 року, квитанцію від 04.02.2021 на суму 4 500 грн. про сплату наданих послуг за вказаним договором.

Повноваження адвоката підтверджені ордером № 1009197 від 08.02.2021 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено витрати на правничу допомогу, пов`язані з даною справою , вважає їх співмірними зі складністю та об`ємом виконаної роботи, такі що підтверджені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим понесені витрати підлягають задоволенню в заявленій сумі.

Керуючись ст. ст. 202, 207, 526, 610, 626, 639, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд,-, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10.09.2020 року у розмірі 25 600 ( двадцять п`ять тисяч шістсот) доларів США, що еквівалентно 716 672 (сімсот шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дві) гривні 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 ( чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 3 583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три ) гривні 36 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 08.02.2021 року за платіжним дорученням № 0.0..1 в сумі 3 583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три ) гривні 36 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України УК у м.Херсоні Херсонської області повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого при зверненні до суду судового збору згідно з платіжним дорученням № 0.0..1 від 08.02.2021 року в розмірі 3 583 (три тисячі п`ятсот вісімдесят три ) гривні 36 коп. на рахунок №UA0021447, Банк отримувача: Казначейство України; Отримувач: Управління державної казначейської служби України у м. Херсоні; Код отримувача: 37959517; призначення платежу:101; НОМЕР_1 ;2203 судовий збір.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Херсонській міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_2 .

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 14.07.2021.