печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва суддя Матійчук Г.О., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Ігнатенка Олександра Олександровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного банку «Дельта-банк, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Електронні торги України", Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання незаконним та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Печерського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

06.07.2021 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку за кадастровим номером :82:100:0005, площею 0,0834 га, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, що належить на праві власності АТ «Державний експортно-імпортний банк України, ; накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 875,7 кв.м., житловою площею 115,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82, що належить на праві власності АТ «Державний експортно-імпортний банк України, , заборони АТ «Державний експортно-імпортний банк України, та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, у тому числі Державному підприємству «СЕТАМ» (код за ), до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 757/36700/19-ц вчиняти дії щодо будь-якого відчуження земельної ділянки та житлового будинку за вказаною адресою, в тому числі шляхом продажу на відкритих торгах (аукціонах).

В обґрунтування заяви зазначено, що 13.12.2018 р. були проведенні електронні торги (електронний аукціон) щодо продажу лоту № F11G31675 «Житловий будинок загальною площею 875,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка 0,0834 га, кадастровий номер :82:100:0005, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (308025). активи передані банком в забезпечення виконання зобов`язань банку по кредитному договору, укладеному між банком та АТ «Укрексімбанк».

Власником вказаного активу (майна) є ПАТ «Дельта Банк».

Відчуження цього лоту здійснювалося згідно з рішенням комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації та продажу активів про затвердження умов продажу від 19.10.2018 р. № 2194 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта Банк».

Переможцем вказаних торгів стала ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом електронних торгів, підписаний переможцем ( ОСОБА_1 ), власником активу (ПАТ «Дельта Банк»), представником оператора електронного майданчика - директором ТОВ «Електронні торги України». Повна вартість лоту була оплачена переможцем в строк відповідно до протоколу електронного аукціону.

14.01.2019 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 72 «Про скасування результатів відкритих торгів (аукціону) з продажу активів АТ «Дельта Банк» результати відкритих торгів від 13.12.2018 р. були скасовані. В зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідним позовом.

Втім позивачу стало відомо, що земельна ділянка та житловий будинок, які є предметом судового розгляду та були предметом аукціону, 04.09.2020 року на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя були перереєстровані за АТ «Державний експортно-імпортний банк України», яке, будучи стороною у справі, після судового засідання 29.06.2021 рокучерез платформу СЕТАМ виставило на продаж спірні будинок та земельну ділянку.

Вказує, що продаж на аукціоні спірного майна позбавить позивача ефективного судового захисту та унеможливить виконати судове рішення по справі у разі задоволення позову.

Вищевказане зумовило позивача подати до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

07.07.2021 року від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшло заперечення на заяву, в якій останнє заперечує проти задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, з підстав викладених у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень пп. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов, зокрема, забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учвсників справи.

З точки зору закону, значення заходів забезпечення позову полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та інтересів.

При цьому, накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок, які є предметом судового розгляду та були предметом аукціону, що станом на день подачі заяви належить на праві власності АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, з заборонною вчиняти будь які реєстраційні дії до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів та третіх осіб, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Строк дії заходів забезпечення позову передбачений частинами 7-10 ст. 158 ЦПК України, зокрема: у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Ігнатенка Олександра Олександровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного банку «Дельта-банк", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Електронні торги України", Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання незаконним та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Накласти арешт на:

- земельну ділянку за кадастровим номером :82:100:0005, площею 0,0834 га, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, що належить на праві власності Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України, ;

- житловий будинок, загальною площею 875,7 кв.м., житловою площею 115,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 82, що належить на праві власності Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України, .

Заборони Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України, та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, у тому числі Державному підприємству «СЕТАМ» (код за ) вчиняти дії щодо будь-якого відчуження земельної ділянки та житлового будинку за вказаною адресою в тому числі шляхом продажу на відкритих торгах (аукціонах).

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Стягувач: ОСОБА_1 , РПОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України, , адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127.

Державне підприємство «СЕТАМ», , адреса 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6.

Суддя Г.О.Матійчук