Справа № 712/9414/20
Провадження № 2/712/269/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Ліпатової Н.Г.
за участі представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання.
В позові вказує, що 14 березня 2002 року між ним та відповідачкою було укладений шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №302, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 14.03.2002 року.
Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вказує, що у подружжя склались обставини, які унеможливлюють подальше спільне проживання, тому вони проживають окремо. Позивач ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 - проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Діти проживають із матір`ю ОСОБА_3 .
Позивач та представник позивача адвокат Ткаченко С.А. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та встановити режим окремого проживання між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком на один рік з дня набрання рішенням суду законної сили
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами до суду не зверталася.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.
Згідно з статтею 120 СК України встановлено, що режим окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму. У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.
Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при застосуванні положень статей 119, 120 СК України, судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК України, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.
Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який, не бажає продовжувати спільне життя. Встановлення режиму окремого проживання подружжя не припиняє їх батьківських прав та обов`язків.
З огляду на вищевикладені обставини в їх сукупності, враховуючи, що підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість подружжя проживати спільно; обидва подружжя (сторони) проживають фактично за різними адресами, що підтверджується матеріалами справи і сімейні відносини між подружжям припинені, суд дійшов до переконання про задоволення вимог позову.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120 СК України, ст.ст. 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживаннязадовольнити.
Встановити режим окремого проживання між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строком на один рік з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 16.03.2021 р.

Головуючий: Т.Є. Троян

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3