Справа № 739/67/21
Провадження № 2/739/119/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді Іващенка І.К., при секретарі Шкурат О.Г.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Костюченка В.К.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час продовження навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 22.01.2021 до закінчення навчання,але не довше ніж до досягнення їх сином ОСОБА_1 23 річного віку, посилаючись на те, що в зв`язку навчанням він потребує матеріальної допомоги, яку вспромозі і зобов`язана надавати відповідачка відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України.

На теперішній час їх син ОСОБА_1 продовжує навчання на денній формі першого курсу, на бюджетній основі Сумського державного університету.

Незважаючи на бюджетну форму навчання, батько дитини несе витрати на проживання сина в гуртожитку у розмірі 6240 грн. на рік. Також додатково позивач несе витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників. Окрім того витрати на забезпечення продуктами харчування, одягом тощо.

Вказує, відповідачка має нерухоме майно, яке може бути продано на покриття витрат на навчання дитини її стан здоров`я дозволяє працювати та надавати допомогу на утримання сина.

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26 лютого 2020 року від представника відповідача адвоката Костюченка В.К. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Вказує, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, враховується можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідачка на цей час не працює, оскільки доглядає за дитиною до виповнення їй 3 років, її доходи складаються тільки з державної соціальної допомоги по догляду за дитиною в розмірі 2580 грн. на квартал, що підтверджуються відповідною довідкою.

Окрім того відповідачка продовжує сплачувати позивачеві аліменти на іншу дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі. Та надав на запит суду довідку про свій дохід.

Представник відповідача адвокат Костюченко В.К. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та повністю підтримав свої пояснення викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є повнолітнім і з 15.09.2020 р. навчається у Сумському державному університеті IV рівня акредитації на 1 курсі денної форми навчання на бюджетній основі, що підтверджується відповідною довідкою(а.с. 16).

Сам факт навчання не є підставою для стягнення аліментів на повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до 23 років, оскільки частиною 1 статті 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, якщо саме у звязку з продовженням навчаннявони потребують матеріальної допомоги, а позивачем таких доказів не надано.

Відповідачка на час розгляду справи знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до трьох років. Має дохід у виді соціальних виплат за доглядом за дитиною у розмірі 2580,00 грн. на квартал, що підтверджується довідкою (відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків)(а.с. 34).

Згідно п.п.12 п. 12 Додатку до постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 утримання аліментів не провадиться з допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Виходячі з наданої довідки Позивач має достатній, постійний дохід.

Суд критично ставиться до висловлювань позивача, щодо майна відповідача, яке може бути продано для покриття витрат на навчання дитини.

Виручені платником аліментів кошти від продажу нерухомого майна не є видом заробітку (доходу), з якого можуть стягуватися аліментні платежі, а є грошовим еквівалентом вартості майна, що належало йому до продажу. До цієї ж думки прийшов Верховний Суд у справі № 758/10761 (провадження № 61-19815сво19).

Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів того, що він потребує матеріальної допомоги, що саме у зв`язку з продовженням навчання дитини у нього виникли матеріальні труднощі з приводу плати на житло, харчування, придбання речей особистої гігієни та інше.

Навпаки його дохід, врази перевищує дохід відповідача. Відповідно частиною 2 статті 200 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Встановивши, що ОСОБА_1 навчається на бюджетній формі навчання, позивач має достатній дохід, відповідачка на час розгляду справи знаходиться у відпустці за доглядом за трирічною дитиною та має невеликий дохід, який складається тільки з соціальних виплат, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час продовження навчання відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.К. Іващенко

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2021 року.