Провадження № 2/537/32/2021
Справа № 537/100/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2021 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Должаніци В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту,
16.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 за участі третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, в якій просив скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 , підстава обтяження: повідомлення 16ДМ від 19.05.2000 року, Крюківський районний суд, зареєстровано в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 24.02.2005 р. 07:17:09 за №1710032 реєстратором: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2004 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 8396 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. На виконання рішення суду 08.06.2004 року був виданий виконавчий лист №2-130, який перебував на виконанні в Відділі державної виконавчої служби Крюківського районного управління юстиції Полтавської області. 17.08.2004 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 на праві приватної власності. На підставі постанови державного виконавця Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 24.02.2005 року за №1710032 внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Станом на 19.11.2019 року в Крюківському відділі державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-130 від 08.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів. Однак в спецпідрозділі АСВП знаходиться запис про невиконане зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-130 від 08.06.2004 року. Слід зазначити, що по вказаному виконавчому листу виконавче провадження було завершене та виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника майна, який ОСОБА_2 не отримала та в подальшому звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. Ухвалою суду від 02 квітня 2015 року заява ОСОБА_3 була задоволена. Проте відповідач після отримання дублікату виконавчого листа повторно до державної виконавчої служби із заявою про його примусове виконання не зверталася, оскільки ОСОБА_1 погасив частково борг та між ними була досягнута домовленість про виплату залишку заборгованості. Станом на 2018 рік ОСОБА_1 боргові зобов`язання перед ОСОБА_2 виконав в повному обсязі, щомісячно перераховував кошти на погашення боргу шляхом направлення поштових переказів на її ім`я. Вказав, що накладені обтяження, за відсутності боргових зобов`язань, всупереч положенням ст.41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.319 ЦК України порушують право власності ОСОБА_1 . Тому відповідно до положень ст.391 ЦК України власник ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права, вимагаючи усунення перешкод у здійсненні ним права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 року позовна заява передана до провадження судді Сьори С.І.
Ухвалою суду від 28.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя за №917/0/15-20 від 09.04.2020 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_4 звільнений у відставку з 09.04.2020 року.
Розпорядженням керівника апарату Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2020 року №94 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної цивільної справи.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2020 року справа передана в провадження судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мурашової Н.В.
Ухвалою суду від 21.04.2020 року цивільна справа прийнята до провадження судді Мурашової Н.В., призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 15.10.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Від його представника адвоката Горбенко Т.В. надійшла письмова заява, в якій просила розглянути справу без її та позивача участі за наявними матеріалами справи, позов підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_2 не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
Третя особа Перша кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надала заяву, в якій просила розглянути справу у їх відсутність, у вирішенні позовної заяви покладалася на розсуд суду.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Установлено, що в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В межах розгляду зазначеної справи ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.05.2000 року було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , яка направлена на виконання до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області, повідомлення №16ДМ від 19.05.2000 року.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 листопада 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .
Рішенням суду від 22 березня 2004 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8396 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На виконання рішення Крюківського районного суду м. Полтавської області від 22 березня 2004 року був виданий виконавчий лист №2-130 від 08 червня 2004 року, при примусовому виконанні якого державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Крюківського районного управління юстиції 17.08.2004 року, 21.04.2008 року, 24.09.2009 року винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 237615, серії АА 361561, серії АА №122469, якими накладені арешти на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

З даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.01.2021 року, номер інформаційної довідки 241849922, вищевказані арешти були зняті на підставі постанов про звільнення майна з-під арешту від 17.08.2004 року, 26.04.2012 року.

Згідно повідомлення Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 11.11.2019 року за №50159, виконавчий лист №2-130 від 08.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів перебував на виконанні, однак повернутий без виконання стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 квітня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 та видано дублікат виконавчого листа №2-130 від 08.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8396 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Станом на 11.11.2019 року на примусовому виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не перебувають виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-130 від 08.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів відповідно до повідомлення від 11.11.2019 року №50159.

Як вбачається з поданих позивачем квитанцій, останній сплатив відповідачу ОСОБА_2 борг за вищевказаним виконавчим листом.

На звернення представника позивача, Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області 04.11.2019 року за вих. №6/654 повідомив, що згідно даних реєстру цивільних справ за 2004 рік, 22.03.2004 року була розглянута цивільна справа №2-130/2004 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Позов задоволений. Відповідно до акту 1 №1 від 10.06.2011 року зазначена цивільна справа знищена. Відсутня можливість надати копію ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.05.2000 року про накладення арешту на відчуження майна.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обтяження квартири АДРЕСА_1 , зареєстроване Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 1710032, накладене у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди з метою забезпечення позову на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.05.2000 р. із супровідним листом від 19.05.2000 р. вих. №16ДМ.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець в ч. 1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності, згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат», накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт відсутності відкритого виконавчого провадження на виконання рішення суду чи ухвали про забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , а також встановлений в судовому засіданні факт відсутності боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , то на даний час відпали визначені Цивільним процесуальним кодексом України правові підстави, якими було обумовлено накладення арешту на квартиру ОСОБА_1 . Оскільки існування арешту, накладеного на майно позивача ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 , порушує законні права позивача як співвласника майна, суд приходить до висновку про необхідність зняти обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 141, 264, 265, 280-284 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме квартири АДРЕСА_1 , підстава обтяження: повідомлення 16ДМ від 19.05.2000 року, Крюківський районний суд, зареєстровано в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 24.02.2005 р. 07:17:09 за №1710032 реєстратором: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.03.1996 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складений 09.03.2021 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.