Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/488/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2021 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Надопта А.А., при секретарі Онисько С.С., за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Бора Ю.В., заінтересованої особи: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виноградівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області, ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою заінтересовані особи: Виноградівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області, ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вимоги заяви мотивовано тим, що заявниця ОСОБА_1 є вимушеною переселенкою (внутрішньо переміщеною особою), котра була змушена покинути своє місце проживання у результаті та з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на окупованій частині території Донецької і Луганської областей України. З вересня 2014 року проживає в м.Виноградів.

У грудні місяці 2019 року до заявниці з тимчасово окупованих територій України, а саме - м.Сорокине (Краснодон) Луганської області, також змушена була переїхати її мати ОСОБА_2 . Лінію розмежування мати заявниці перетинала без наявності документів, які посвідчують її особу, оскільки такі були вимушено втрачені нею на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З того часу мати заявниці проживає разом з нею. Однак через відсутність будь-якого документу, що посвідчує її особу (перелік, визначений ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»), ОСОБА_2 повністю обмежена у власній цивільній правоздатності. За такої ситуації вже більше року мати заявниці не може зареєструвати місце свого перебування (проживання), стати на облік як внутрішньо переміщена особа, користуватися гарантованими державою засобами соціального захисту, працевлаштуватися, вирішити житлові проблеми, реінтегруватися в громаду за новим місцем проживання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, або документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

25.09.2020 року мати заявниці, ОСОБА_2 звернулася до Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області з заявою про проведення процедури встановлення особи для оформлення паспорта громадянина України.

Однак в результаті отримала рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України на заміну втраченого від 19.11.2020 року. Позиція місцевого підрозділу ДМС базується на неможливості відновлення обліково-інформаційних матеріалів, які б підтвердили тотожність її особи. У той же час матері заявниці рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення особи для подальшого провадження процедури видачі паспорта громадянина України.

Заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат Бора Ю.В., в судовому засіданні, вимоги заявленої заяви підтримали повністю та просили суд таку задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судовому засіданні вимоги заявленої заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення підтримала.

Представник заінтересованої особи Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення вимог заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судовому засіданні, будучи допитаними в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтвердили обставини перетину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетнула лінію розмежування між тимчасово окупованою частиною території Луганської області та Україною, без наявності документів, які посвідчують її особу, поскільки такі були нею втрачені.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є вимушеною переселенкою (внутрішньо переміщеною особою), котра була змушена покинути своє місце проживання у результаті та з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на окупованій частині території Донецької і Луганської областей України. З вересня 2014 року проживає в м.Виноградів.

У грудні місяці 2019 року до заявниці з тимчасово окупованих територій України, а саме - м.Сорокине (Краснодон) Луганської області, також змушена була переїхати її мати ОСОБА_2 . Лінію розмежування мати заявниці перетинала без наявності документів, які посвідчують її особу, оскільки такі були вимушено втрачені нею на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З того часу мати заявниці ОСОБА_2 проживає разом з заявницею. Однак через відсутність будь-якого документу, що посвідчує її особу (перелік, визначений ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»), ОСОБА_2 повністю обмежена у власній цивільній правоздатності. За такої ситуації вже більше року мати заявниці не може зареєструвати місце свого перебування (проживання), стати на облік як внутрішньо переміщена особа, користуватися гарантованими державою засобами соціального захисту, працевлаштуватися, вирішити житлові проблеми, реінтегруватися в громаду за новим місцем проживання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, або документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

25.09.2020 року мати заявниці, ОСОБА_2 звернулася до Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області з заявою про проведення процедури встановлення особи для оформлення паспорта громадянина України.

Однак в результаті отримала рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України на заміну втраченого від 19.11.2020 року. Позиція місцевого підрозділу ДМС базується на неможливості відновлення обліково-інформаційних матеріалів, які б підтвердили тотожність її особи. У той же час матері заявниці рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення особи для подальшого провадження процедури видачі паспорта громадянина України.

У відповідності до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до ч.9 ст.16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» замість втраченого або викраденого документа уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, після встановлення факту видачі раніше такого документа особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформляє та видає новий документ. Однак достовірно встановити факт видачі матері заявниці паспорту громадянина України, який мав місце раніше, не є можливим через відсутність доступу до первинних облікових документів через окупацію попереднього місця проживання матері заявниці.

Згідно п.46 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302, заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого подає рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Відповідно до п.1 ч.І ст.З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Таким чином встановлення фактів родинних відносин та особи матері необхідне заявниці ОСОБА_1 для інтеграції родича за новим місцем проживання в Україні, отримання документу, що посвідчує особу, розв`язання проблем соціального захисту, створення передумов для єдності родини. Безпосередньо звернутися за захистом власних прав та інтересів до суду мати заявниці не має можливості, оскільки не в змозі дотриматися вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України щодо ідентифікації сторони (учасника) справи.

У зв`язку із вищевикладеним заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10,12, 13, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України та Постановою ПВС України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги ОСОБА_1 заінтересовані особи: Виноградівський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області, ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як громадянки України, колишньої мешканки м.Сорокине (Краснодон) Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст повного Рішення складено 12.03.2021 року.

Головуючий А. А. Надопта