Єдиний унікальний номер 2516/1617/12
Провадження № 6/741/11/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 30 червня 2021 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Олійник Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення до виконання,

встановив:

4 червня 2021 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду з цією заявою, зазначивши, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області у справі № 2516/1617/12 від 17 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 36-05/06/6/11/504/2007/044 від 12 липня 2007 року та витрати по сплаті судового збору, на виконання якого судом був виданий виконавчий лист. На підставі договорів про відступлення права вимог № GL48N718070_blank від 5 серпня 2020 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», та № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», до останніх перейшло право вимоги за кредитним договором № 36-05/06/6/11/504/2007/044 від 12 липня 2007 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних причин, оскільки ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» відступило права вимоги разом з усіма додатками та додатковими договорами лише 30 вересня 2020 року, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у визначений строк та об`єктивно не залежало від волі ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

У зв`язку з цим ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просив замінити стягувача у виконавчому листі щодо виконання вищезазначеного рішення суду ПАТ КБ «Надра» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися, про причини неявки до суду не повідомили, не просили розгляд заяви відкласти.

Представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у заяві про заміну стягувача у виконавчому листі просив розгляд заяви проводити без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд проводить судове засідання без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», суд приходить до наступного.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2012 року в справі № 2516/1617/12 позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

З матеріалів справи (а.с. 43) вбачається, що на виконання цього рішення 27 лютого 2013 року судом було видано виконавчий лист.

5 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, зазначеними у додатку № 1, в тому числі за кредитним договором № 36-05/06/6/11/504/2007/044 від 12 липня 2007 року, де боржником є ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 55-58).

30 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відступило ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», а ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, зазначеними у додатку № 1, в тому числі за кредитним договором № 36-05/06/6/11/504/2007/044 від 12 липня 2007 року, де боржником є ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 60-62).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб у окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяви ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у частині заміни стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 3 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на час набрання рішенням законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Зі змісту заяви ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» вбачається, що свої вимоги про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник мотивував тим, що ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» відступило права вимоги разом з усіма додатками та додатковими договорами лише 30 вересня 2020 року, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у визначений строк та об`єктивно не залежало від волі ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У судовому засіданні встановлено, що питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем порушено перед судом лише в червні 2021 року.

При цьому стягувачем не надано доказів поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, починаючи з моменту переходу права від первісного кредитора.

Ураховуючи вищевикладене, а також те, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не надано суду належних та допустимих доказів поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, -

постановив:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - задовольнити частково.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців (попередня назва вул. Артема), буд. 15, на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402, у виконавчому листі по виконанню рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2012 року по цивільній справі № 2516/1617/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 36-05/06/6/11/504/2007/044 від 12 липня 2007 року у розмірі 3 643 (три тисячі шістсот сорок три) грн. 96 коп. та 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Киреєв