Справа № 299/3953/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року у складі судді Надопта А.А., про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом:

- визнання будинку за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без виділу часток;

- поділу автомобіля марки «Citroen» модель «Berlingo», 2006 року випуску у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації в розмірі Ѕ вартості автомобіля.

04.01.2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

16.04.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стасюк Ю.П. подав до суду заяву про забезпечення позову в об`єднаній в одне провадження цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю (справа №299/3953/20, провадження № 2/299/1530/20), в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви, заявник зазначає, що для поновлення порушених прав та законних інтересів, за захистом яких позивач звернулась до суду існує необхідність у забезпеченні позову. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а відтак і унеможливить відновлення порушених прав позивача. Вважає, що забезпечення даного позову забезпечить збереження майна позивача до вирішення справи по суті та збалансованість інтересів сторін, оскільки існує зв`язок між визначеним предметом спору і заходами забезпечення позову.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стасюка Ю.П. про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із даною ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Ю.П., подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки така є необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що заявником не надано жодних достовірних доказів, які б свідчили, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення. Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. В даному випадку, враховуючи той факт, що згідно декларації про майновий стан та доходи відповідача станом на 12.03.2021 року у ОСОБА_2 відсутні будь-які грошові кошти, з матеріальних цінностей наявні лише два об`єкти нерухомості, відчуження належного відповідачу майна призведе до відсутності реальної можливості стягнути з нього грошові кошти отримані за час шлюбу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Згідно ч.1, ч.2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

04.01.2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Предметом позову ОСОБА_1 є поділ майна подружжя шляхом:

- визнання будинку за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без виділу часток;

- поділу автомобіля марки «Citroen» модель «Berlingo», 2006 року випуску у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації в розмірі Ѕ вартості автомобіля.

Натомість, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що даний будинок належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Виноградівською держнотконторою 26.02.2000 року.

Тобто, даний будинок не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 , не є предметом розгляду справи, яка знаходиться у провадженні суду і предметом спору.

В даному випадку заявник просить забезпечити позов на майно відповідача вищевказаний будинок, який не стосується спірних правовідносин, які виникли між сторонами, а тому вказані заявником заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленим позовом ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2021 року.

Головуючий:

Судді: