справа № 570/1100/19
провадження № 2/570/809/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю представника позивача -відповідача Козакова Є.Ю. ,

представника позивача-відповідача адвоката Ільченка С.В.,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 адвоката Мосійчука А.В,

представника відповідача ТОВ "Технопривід інвест груп"адвоката Лавріна О.В.,

представника відповідача ТОВ "Бізнес Імпекс Груп" Устименка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ цивільну справу за позовом "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" до ОСОБА_2 , ТОВ "Технопривід інвест груп", третя особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацький Ігор Семенович про поновлення права власності та повернення майна із чужого незаконного володіння ,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в:

покликаючись на неправомірність дій директора, який всупереч волі компанії продав належне ТОВ "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" майно ОСОБА_2 , представник позивача директор Є.Ю.Козаков у поданій до суду 05 березня 2019 року позовній заяві, вимоги по якій уточнені у заявах від 29 травня 2019 року та 15 січня 2020 року, просить

1.Визнати недійсними:

1.1. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ», FN 315480t, в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (Продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) щодо нежитлового приміщення «Ливарний цех», посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Cеменовичем та зареєстрований в реєстрі під номером №199;

1.2. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ», FN 315480t , в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (покупець) щодо нежитлового приміщення «частини метало-модельного цеху», посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Семеновичем та зареєстрований в реєстрі під номером №205;

1.3. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз НМБХ», FN 315480t , в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (Продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (покупець) щодо нежитлового приміщення «будівля Галерея», посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Семеновичем та зареєстрований в реєстрі під номером №211;

1.4. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ», FN 315480t , в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (покупець) щодо виробничого обладнання у кількості 510 одиниць, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Семеновичем та зареєстрований в реєстрі під номером №217;

1.5. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ», FN 315480t , в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (покупець) щодо виробничого обладнання у кількості 121 одиниця, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Семеновичем та зареєстрований в реєстрі під номером №223;

1.6. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз ШХ», FN 315480t , в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (Покупець) щодо виробничого обладнання у кількості 193 одиниць, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Семеновичем та зареєстрований в реєстрі під номером №235;

1.7. договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладений між «Альфа Коммерс Брендз ГБХ», FN 315480t , в особі фізичної особи за довіреністю ОСОБА_5 (продавець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (покупець) щодо виробничого обладнання у кількості 295 одиниць, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацьким Ігорем Семеновичем та зареєстрований в реєстрі під номером №229;

2. Зобов`язати нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Сохацького Ігоря Семеновича скасувати реєстраційні записи №217, №223, №235, №229, №211, №199, №205 від 20 березня 2015 року та внести відповідні відомості до електронного реєстру;

3. Поновити за компанією «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ» (Alpha Commerce Brands GmbH), FN 315480t право власності на нежитлове приміщення «Ливарний-цех» та зобов`язати державного реєстратора Сохацького І.С. внести відомості до реєстру речових прав на нерухоме майно;

4. Витребувати у ТОВ «Технопривід інвест груп» з незаконного володіння нежитлове приміщення «Ливарний цех»;

5. Поновити за «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ» (Alpha Commerce Brands GmbH), FN 315480t право власності на виробниче обладнання згідно з переліком, зазначеним в додатку до даної позовної заяви «Перелік виробничого обладнання» в загальній кількості 1 718 (одна тисяча сімсот одинадцять одиниць) виробничого обладнання та устаткування;

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь «Альфа Коммерс Брендз ГМБХ» (Alpha Commerce Brands GmbH), FN 315480t 2 881,50 грн. судових витрат.

16 квітня 2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, оскільки позивачем не надано не тільки доказів незаконності володіння майном та наявності підстав для витребування майна з володіння інших осіб, але й жодного доказу належності зазначеного майна на цей час відповідачам по справі, у яких належить витребувати, на думку позивача, майно.

30 липня 2019 року представник ТОВ "Технопривід інвест груп" адвокат Лаврін О.В. у свої поясненнях позов не визнає, оскільки підприємство законно набуло право власності на рухоме та нерухоме майно.

16 квітня 2019 року директором ТОВ "Бізнес Імпекс груп" А.В.Устименком як представником відповідача по первісному позову у першій редакції позову подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, оскільки є неналежним відповідачем у справі, так як ніколи не було і не є власником майна, щодо витребування якого подано позов.

30 липня 2019 року директором ТОВ "Технопривід інвент груп" С.Ю.Лебідкіним як представником відповідача по первісному позову у першій редакції позову подано пояснення по справі, згідно яких позов не визнає, оскільки позовні вимоги фактично до вказаного відповідача не заявлені.

16 квітня 2019 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву про стягнення безпідставно отриманих коштів, яка об"єднана з первісним позовом.

Відповідно до вимог просить стягнути з "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" на її користь 1 947 436 грн. 50 коп. як безпідставно отримані кошти та понесені судові витрати. В аргументацію своїх вимог покликається на те, що вона як покупець виконала умови укладених договорів купівлі-продажу. сплатила за майно, яке фактично не було власністю позивача. Таким чином, зустрічний відповідач без будь-яких на те правових підстав незаконним чином привласнив та розпорядився коштами зустрічного позивача у вказаній сумі, що сплачені нею за майно, власниками якого вони не були.

Ці аргументи підтверджені нею і у відповіді на відзив від 28 жовтня 2019 року..

30 липня 2019 року представник ТОВ "Технопривід інвест груп" адвокат Лаврін О.В. у свої поясненнях зустрічний позов підтримує повністю.

12 вересня 2019 року представником відповідача адвокатом Ільченко С.В. подано відзив на зустрічний позов, згідно якого позовні вимоги є незаконними, безпідставними та необгрунтованими, крім того, не надано необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, а також не вказав правових підстав для їх задоволення.

24 січня 2020 року відзив на зустрічну позовну заяву поданий представником відповідача директором Є.Козаковим.

30 липня 2019 року директором ТОВ "Технопривід інвент груп" С.Ю.Лебідкіним як представником відповідача по первісному позову у першій редакції позову подано пояснення по справі, згідно яких зустрічний позов, на його думку, підлягає до задоволення. Крім того, звертає увагу суду на розголошення стороною первісного позивача таємниці досудового слідства.

Аналогічні твердження висловлені і директором ТОВ "Бізнес Імпекс груп" ОСОБА_6 у його поясненнях від 30 липня 2019 року.

20 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання на 17 квітня 2019 року.

16 квітня 2019 року ТОВ "Технопривід інвест груп" подало зустрічну позовну заяву про стягнення завданих збитків /майнової шкоди/, яка 04 липня 2019 року повернута позивачу.

16 квітня 2019 року ТОВ "Технопривід інвент груп", яке в первинному позові було зазначено як відповідач, подало зустрічну позовну заяву про стягнення завданих збитків /майнової шкоди/, яка 04 липня 2019 року повернута позивачу.

Представник первісного позивача у поданій заяві, вимоги по якій уточнені 29 травня 2019 року, просив забезпечити позов шляхом накладання арешту, у чому 04 липня 2019 року було відмовлено.

22 січня 2020 року представник відповідачач - ТОВ "Технопривід інвест груп" адвокат Лаврін О.В. подав заяву про застосування строків позовної давності до всіх позовних вимог по первісному позову. Аналогічна заява подана і відповідачем ОСОБА_2 23 січня 2020 року.

24 січня 2020 року заява про застосування строків позовної давності по зустрічному позову поданий представником зустрічного відповідача адвокатом Ільченком С.В.

24 січня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 та представником відповідача адвокатом Лавріним О.В. подано заяви про відвід головуючого по справі, у задоволенні яких відмовлено ухвалою судді Красовського О.О.

Учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацький І.С. до суду жодного разу не з"явився, свою думку щодо позову не подав. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність осіб, які не з"явилися до суду.

Представник позивача Козаков Є.Ю. у суді позов підтримує, зустрічний позов не визнає.

По суті спору показав, що є директором "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" з 14 квітня 2015 року та його основним акціонером з 90 % статутного капіталу (з 31 липня 2014 року). Протягом серпня 2014 року компанією придбано у ТОВ "ПКБ Українське машинобудівництво" цілісний майновий комплекс виробничих будівель та обладнання по АДРЕСА_1 .

Директором компанії на той час був ОСОБА_7 , який 29 жовтня 2014 року зобов"язав його видати довіреність на представлення інтересів компанії на свою дружину, але він відмовився. В кінці 2014 року підприємство було захоплено невідомими особами, які разом з арбітражним керуючим ВАТ "РЗТА" ОСОБА_8 не допускали представників позивача на територію підприємства до свої активів. У лютому 2015 року він разом з ОСОБА_9 ініціювали проведення зборів компанії, але вони із-за затягування їх проведення ОСОБА_7 провелися лише 07 квітня 2015 року, але без участі ОСОБА_7 . Лише в травні 2015 року вони дізналися про продаж майна компанії без їх відома та згоди.

З метою заволодіння коштами компанії ОСОБА_7 як фізична особа оформив договори позики з компанією "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" в особі директора ОСОБА_7 на загальну суму 532 644.09 євро. Під позики оформлена іпотека на об"єкти нерухомості під назвою "будівля галереї", "нежитлове приміщення, ливарний цех", "частина будівлі майстерні по виготовленню металевих моделей", при цього неправдиво вказав, що є єдиним учасником та керівником підприємства та не перебуває ні з ким у зареєстрованому шлюбі.

У подальшому ОСОБА_7 в порушення повноважень продавця продав майно ОСОБА_2 . Крім того, він особисто повідомив при допиті в прокуратурі Австрії про те, що вказане майно не продавав, а за порадою українських правоохоронних органів переоформив на свою знайому людину з метою законного доступу до нього.

Представник "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" адвокат Ільченко С.В. первісний позов підтримує, зустрічний позов не визнає.

По суті стверджує, що фактично відбулося рейдерське захоплення активів "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ", при цьому незаконне відчудження майна позивача маскувалося під легальні цивільно-правові відносини шляхом укладення недійсних /удаваних/ правочинів, що жодним чином не змінює протиправну природу цієї події. Стверджує, що дані обставини підтвердив і директор підприємства ОСОБА_7 у своєму допиті, показавши, що цими удаваними правочинами він приховав інші правовідносини, а саме трудові правовідносини, що виникли між ним та "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ". ОСОБА_7 за допомогою ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та за участі нотаріуса Сохацького І.С. вивів майно з власності ТОВ "Альфа" та переоформив його на ОСОБА_2 шляхом укладення семи завідомо неправомірних договорів купівлі-продажу, при цьому на рахунки ТОВ "Альфа" кошти не надходили ні від ОСОБА_7 , ні від ОСОБА_2 . Невідповідність зазначених договорів полягає в тому, що ОСОБА_7 уклав ці договори, не маючи на те відповідних повноважень.

Щодо доказів зустрічної позовної заяви, то долучений лист ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року про виконання покупцем ОСОБА_2 у повному обсязі зобов"язань відповідно до умов семи договорів купівлі-продажу, то цей лист не є ні розпискою ні за свою формою, ні за своїм змістом, оскільки не відповідає ні умовам договору, ні вимогам ЦК України і звичаям ділового обороту.

Представник ОСОБА_2 адвокат Мосійчук А.В. позов не визнає, додатково стверджує, що обраний позивачем спосіб захисту прав та інтересів як «поновлення права власності» не є належним та ефективним.

По суті спору показав, що станом на час укладання договорів купівлі - продажу нерухомого майна від 20 березня 2015 року ОСОБА_7 здійснював повноваження директора одноособово, мав право розпоряджатись майном підприємства та мав право надавати довіреності на виконання дій від імені продавця ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ», зокрема і щодо розпорядження майном товариства та підписання договорів купівлі - продажу майна товариства. Такі права директора продавця ОСОБА_7 на момент оформлення довіреності та укладання договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна від 20 березня 2015 року обмежені не були.

Зважаючи на відсутність законодавчого обмеження покупця як фізичної особи в способах та засобах оплати по договорам купівлі - продажу та непередбачення окремого способу виконання зобов`язань щодо оплати, а також передбачення в договорі права здійснити оплату за придбане майно в «не заборонений законодавством спосіб», ОСОБА_2 відповідно до умов Договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна мала можливість здійснити оплату за придбане майно будь - якими частинами у встановлений договором строк, та будь - яким не забороненим законом способом, зокрема готівкою або в безготівковому порядку.

Надання ОСОБА_7 як заставодержателем/іпотекодержателем щодо рухомого та нерухомого майна довіреності від 12 грудня 2016 року, за якою уповноваженій особі надано повноваження щодо підписання та подання заяв (документів) про зняття обмежень, обтяжень, заборон відчуження або припинення іпотеки, є додатковим свідченням виконання зобов`язань перед кредитором, щонайменше в межах вартості рухомого та нерухомого майна, а отже, додатковим доказом виконання зобов`язань щодо оплати вартості майна.

Зустрічний позов підтримує повністю.

Рівненський районний суд Рівненської області у своєму рішенні від 25 грудня 2015 року, пославшись на встановлену господарським судом Рівненської області незаконність набуття права власності ТОВ "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" на рухоме та нерухоме майно, що тягне за собою незаконність набуття прав на зазначену частину будівлі наступними набувачами, витребував її у ОСОБА_2 . При цьому договір купівлі - продажу між ОСОБА_2 та ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» не визнавався недійсним і суд не встановлював незаконності дій ОСОБА_2 при купівлі - продажу, а витребування стало наслідком незаконності набуття майна саме попереднім власником ТОВ "ПКБ "Українське машинобудівництво", який відчужував майно ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ».

Вже після придбання зазначеного майна та його продажу ОСОБА_2 рішенням суду були визнанні недійсними договори купівлі - продажу, за якими таке майно придбало ще ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво».

Таким чином, зважаючи на визнання недійсним договорів щодо придбання рухомого машинобудівництво», в силу того, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов`язаних з недійсністю, усі наступні договори, а саме щодо придбання майна ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» та його продажу ОСОБА_2 20 березня 2015 року, фактично вважаються укладеними з боку продавців за скасованими (недійсними) правовими підставами, а, отже, і грошові кошти за майно отримані безпідставно.

Експертний висновок підтвердив виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо оплати по договорам купівлі - продажу від 20 березня 2015 року в повному обсязі, витребування у неї (втрачання ОСОБА_2 ) саме майна придбаного у "Alfa Commerce Brands GmbH" та розмір втрат ОСОБА_2 при такому витребуванні, який співпадає з сумою заявлених позовних вимог за зустрічним позовом.

Виходячи з доведеності матеріалами справи виконання ОСОБА_2 зобов`язань щодо оплати та висновок експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи №8586 від 09 листопада 2020 року, ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» безпідставно набуло грошові кошти в загальній сумі 1 947 436,50 грн (один мільйон дев`ятсот сорок сім тисяч чотириста тридцять шість гривень 50 коп), які були сплачені за придбане майно покупцем ОСОБА_2 належним чином, відповідно до умов договорів купівлі - продажу визначених продавцем.

ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» як особа, яка набула грошові кошти за продане майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), відповідно до вимог закону, зобов`язана повернути ОСОБА_2 такі грошові кошти у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою.

Встановлено, що 20 березня 2015 року між ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладені такі договори купівлі - продажу: договір купівлі-продажу основних засобів (обладнання та устаткування) в кількості 121 шт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 223 (продаж вчинено за 221 582,43 грн.); договір купівлі-продажу основних засобів (обладнання та устаткування) в кількості 510 шт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 217 (продаж вчинено за 1 083 889,96 грн.); договір купівлі-продажу основних засобів (обладнання та устаткування) в кількості 193 шт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 235 (продаж вчинено за 511 982,71 грн.); договір купівлі-продажу основних засобів (обладнання та устаткування) в кількості 295 шт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 229 (продаж вчинено за 684 638,38 грн.); договір купівлі-продажу галереї загальною площею 93,20 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 211 (продаж вчинено за 12 238,84 грн.); договір купівлі-продажу частини будівлі метало-модельного цеху загальною площею 2807,70 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 205 (продаж вчинено за 629 725,27 грн .); - договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - ливарного цеху загальною площею 72 724,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. зареєстрований в реєстрі за номером 199 (продаж вчинено за 1 387 945,01 грн.)

Продане за зазначеними договорами майно передане ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» Устименко Т.М., що підтверджується відповідними Актами приймання - передачі.

Зазначені об`єкти належали ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі - продажу від 02 серпня 2014 року та 04 серпня 2014 року, укладених з ТОВ «Проектно - конструкторське бюро «Українське машинобудівництво».

Від імені ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» усі договори купівлі - продажу були підписані представником ОСОБА_5 , які діяв на підставі довіреності, посвідченої 19 березня 2015 року, третім секретарем з консульських питань Посольства України в Республіці Австрія ОСОБА_20 за реєстровим №570/291.

Згідно наданого суду ОСОБА_2 висновку експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи №8586 від 09 листопада 2020 року, підготовленого судовим експертом Волинського відділення Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, встановлено, що:

- документально підтверджується відповідність майна витребуваного за рішенням суду від 25 грудня 2015 року по справі №570/4471/15-ц переліку майна, визначеного укладеними з Alfa Commerce Brands GmbH договорами купівлі продажу від 20 березня 2015 року №205 (частина будівлі метало - модельного цеху), №211 (будівля галереї), №223 (121 одиниця основних засобів), №217 (510 одиниць основних засобів);

- ОСОБА_2 виконала в повному обсязі зобов`язання щодо сплати за продаж майна за такими договорами та підтверджено її витрати на придбання витребуваного майна в розмірі 1 947 436,50 грн;

- втрати, понесені ОСОБА_2 в результаті витребування у неї майна за рішенням суду від 25 грудня 2015 року по справі №570/4471/15-ц можливо підтвердити в розмірі 1 947 436,50 грн

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Зі змісту ст.5 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ч.1 п.п.1, 2 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Способом захисту цих прав можуть бути, в тому числі: визнання права, припинення дії яка порушує право. Крім того, суд може захистити право іншим способом який встановлений законом.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст.317 ЦК України. Згідно з нормою ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.1, 3 ст.204 ЦК України). Ст.204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

ЦК передбачено засади захисту права власності.

П.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року передбачено, що спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.

У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами ст.387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Ст.387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ст.330 ЦК України передбачає, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано у нього.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг мати, власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно :... 2. було викрадене у власника або особи , якій він передав майно у володіння, 3. вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Особа, яка набула майно без достатніх правових підстав зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зобов`язана вона повернути це майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. При цьому, положення вимог глави 83 ЦК України застосовується до вимог (в тому числі) й витребування майна власником з чужого незаконного володіння. В будь-якому разі набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до змісту ст.1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1,5 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. П.2 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. З урахуванням вищевказаних норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. При цьому позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на нерухоме майно є підставою для захисту цього права із застосуванням відповідного визначеного законом способу. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Встановлено, що на момент укладання 20 березня 2015 року вищезазначених договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна директор ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» ОСОБА_7, який видав довіреність, мав відповідні повноваження (права) щодо розпорядження майном та передачі своїх повноважень, на довіреності було проставлено апостиль відповідно до вимог законодавства, повноваження особи, яка видала довіреність, були перевірені працівником посольства безпосередньо за місцем реєстрації продавця, нотаріус перевірив повноваження представника на підставі довіреності при оформленні договорів купівлі- продажу, представник ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» ОСОБА_5 мав усі необхідні повноваження на їх укладання та підписання, та діяв від імені ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» при підписанні 20 березня 2015 року вищезазначених договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна відповідно до наданих йому повноважень.

Відповідно до Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року по справі 640/7655/20 провадження у справі за адміністративним позовом Alpha Commerce Brands GmbH (Альфа Коммерс Брендз ГМБХ) до Міністерства закордонних справ України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування нотаріальних дій - закрито. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року про часткове задоволення позову скасовано.

Із змісту зазначеної Постанови вбачається, що позовні вимоги стосувались нотаріального посвідчення довіреності 19 березня 2015 року третім секретарем з консульських питань Посольства України в Республіці Австрія ОСОБА_20 за реєстровим №570/291. Це саме та довіреність, на підставі якої ОСОБА_5 підписував договори купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна від 20 березня 2015 року як представник продавця. Наявності інших спорів щодо довіреності від 19 березня 2015 року, її незаконності, недійсності, протиправності оформлення тощо, судом не виявлено.

Отже, у встановленому законом порядку не встановлено недійсності або незаконності довіреності від 19 березня 2015 року, на підставі якої діяв представник продавця Alpha Commerce Brands GmbH (Альфа Коммерс Брендз ГМБХ) під час укладання з ОСОБА_2 договорів купівлі - продажу від 20 березня 2015 року, як не встановлено і незаконності посвідчення такої довіреності.

В усіх зазначених договорах купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна від 20 березня 2015 року зазначено, що покупець зобов`язується сплатити вартість майна у термін до 31 грудня 2015 року кредитору, зазначеному в цьому Договорі ( ОСОБА_7 ) на IBAN: НОМЕР_1 , BIC: RLNWATWWGTD, Raiffeisen Regionalbank Moedling, отримувач: ОСОБА_7 , або у інший не заборонений законодавством спосіб.

Під час укладання зазначених договорів купівлі - продажу від 20 березня 2015 року сторони вільно визначили, що грошові кошти, які покупець повинен сплатити за придбане майно, повинні бути сплачені кредитору ОСОБА_7 . Зазначена умова була пов`язана з існуванням договорів позики від 05 березня 2013 року та 05 лютого 2015 року, нотаріально посвідченого 04 березня 2015 року договору іпотеки нерухомого майна, а також договорів застави №1 від 16 березня 2015 року та №3 від 16 березня 2015 року, за якими кредитором та заставодержателем був саме ОСОБА_7 , про що безпосередньо зазначено в усіх договорах купівлі - продажу від 20 березня 2015 року. В договорах купівлі - продажу від 20 березня 2015 року також зазначено про згоду іпотекодержателя/заставодержателя на такий продаж.

Така умова могла бути передбачена у разі, якщо сплата грошових коштів за придбане майно ОСОБА_7 за договорами купівлі - продажу була частковим погашенням кредитору позики, що в свою чергу забезпечено заставою рухомого та нерухомого майна, яке продається.

У суду відсутні докази визнання недійсними вищезазначених договорів позики, застави та іпотеки, як не отримано і доказів звернення ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» з заявою про визнання їх або їх частини недійсними, а отже, продавець не має дійсних та законних заперечень щодо їх укладання та виконання.

Відсутність звернення ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» до суду з приводу визнання недійсними умов щодо оплати кредитору, також свідчить про згоду з зазначеними умова, або відсутність підстав недійсності умов договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна від 20 березня 2015 року в частині оплати на користь кредитора ОСОБА_7 .

Зважаючи на відсутність законодавчого обмеження покупця як фізичної особи в способах та засобах оплати по договорам купівлі - продажу та непередбачення окремого способу виконання зобов`язань щодо оплати, а також передбачення в договорі права здійснити оплату за придбане майно в «не заборонений законодавством спосіб», ОСОБА_2 відповідно до умов Договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна мала можливість здійснити оплату за придбане майно будь - якими частинами у встановлений договором строк, та будь - яким незабороненим законом способом, зокрема готівкою або в безготівковому порядку.

В якості доказу виконання зобов`язань за договорами купівлі - продажу суду надано лист отримувача ОСОБА_7 від 29 березня 2016 року, в якому підтвердив виконання у повному обсязі покупцем ОСОБА_2 зобов`язань щодо сплати за продаж майна (приміщень та основних засобів) відповідно до умов зазначених договорів купівлі - продажу (перелічені договори купівлі - продажу, серед яких є ті, щодо повернення коштів за якими подано зустрічний позов) та прийняття ним повного виконання її зобов`язань, передбачених вказаними договорами купівлі - продажу. Вищезазначений лист від 29 березня 2016 року підписаний ОСОБА_7 , достовірність підпису якого засвідчена апостилем 30 березня 2016 року.

На підставі наданих сторонами документів встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25 грудня 2015 року по справі №570/4471/15ц будівля частини метало-модельного цеху, будівля галереї та 631 одиниця основних засобів витребувана від ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Рівненський ливарний завод».

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року по справі № 5019/2682/11 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 16 січня 2014 року загальною вартістю 2 860 000,00 грн., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" та ЗАТ "РЛЗ"; зобов`язано ТОВ "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" повернути ЗАТ "Рівненський ливарний завод" рухоме майно та нерухоме майно, що було предметом вказаного договору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20 жовтня 2015 року по справі № 5019/2682/11 визнано недійсними результати аукціону, проведені Торговою Біржею "Прайс" 29 січня 2013 року щодо продажу лоту № 1 - обладнання боржника ЗАТ "РЛЗ" в кількості 404 найменувань; визнано недійсними результати аукціону, проведені Торговою Біржею "Прайс" 26 квітня 2013 року щодо продажу лоту № 1 обладнання боржника ЗАТ "РЛЗ" в кількості 510 найменувань; визнано недійсними договори, укладені між ТОВ "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" та ЗАТ "РЛЗ"; зобов"язано ТОВ "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" повернути ЗАТ "РЛЗ" рухоме майно, що було предметом вказаних спотових біржових договорів.

Вже після такого витребування, на торгах з продажу майна банкрута ЗАТ «РЛЗ» 29 листопада 2016 року таке майно було продане знов.

Виходячи із вимог ст.216 ЦК України, визнання ухвалою господарського суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року по справі №5019/2862/11 недійсним договору за яким частину будівлі метало - модельного цеху, будівлю галереї та 631 одиницю основних засобів (рухомого майна) придбавало ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво», не створює жодних юридичних наслідків щодо таких об`єктів нерухомості та рухомого майна ні для ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво», ані для «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ», яке придбало майно у ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво». Отже, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на недійсність договорів щодо придбання в 2013-2014 роках переліченого майна ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» не можуть бути задоволені вимоги про недійсність договорів купівлі - продажу на таке майно, укладені 20 березня 2015 року між «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» та ОСОБА_2 в силу відсутності для таких осіб щодо таких договорів купівлі - продажу майна юридичних наслідків в силу ст.216 ЦК України.

Доданий позивачем список рухомого майна «в загальній кількості 1718», який не оформлений як документ, не має підписів та інших обов`язкових ознак документу, не є належним та допустимим доказом, зокрема щодо можливих прав Позивача на таке майно. Жодного документу, який би підтверджував належність позивачу, або придбання ОСОБА_2 у ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» переліченого майна в зазначеній кількості позивачем не надано.

Щодо позовних вимог про витребування нежитлового приміщення ливарного цеху, то з огляду на відсутність підстав визнання такого договору недійсним та недоведення позивачем підстав такої недійсності, вони не підлягають задоволенню. ТОВ «Технопривід інвест груп» набуло право власності на приміщення ливарного цеху після передання його у якості вкладу ОСОБА_2 в статутний капіталу Товариства, після чого ОСОБА_2 продала свою частку у статутному капіталі Товариства за відплатним договором.

У суду відсутні докази того, що правочини щодо переходу прав власності, які вчинялись (укладались) до набуття права власності ТОВ «Технопривід Інвест Груп», визнавались недійсними. Правочин щодо безпосереднього набуття ТОВ «Технопривід Інвест Груп» права власності на приміщення ливарного цеху, а саме Акт приймання - передачі приміщення ливарного цеху до статутного капіталу ТОВ «Технопривід інвест груп» від 15 листопада 2018 року, недійсним або незаконним не визнавався, ніким не оспорений і є належною підставою переходу права власності. Будь - яких підстав «скасування рішення про державну реєстрацію прав» на будь - які із зазначених позивачем об`єкти, як було заявлено в первинному позову, позивачем не доведено та судом не виявлено.

Позовні вимоги позивача про «поновлення права власності на нежитлове приміщення ливарного цеху» не підлягає задоволенню з огляду на відсутність підстав вважати недійсним або незаконним право власності у власника ТОВ «Технопривід Інвест Груп» та на те, що такі вимоги не є належним способом захисту прав.

На момент укладення договорів сторони договору домовились щодо всіх істотних умов, які відображені у тексті договору, їхнє волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, було спрямовано саме на настання юридичних наслідків у вигляді набуття права власності відповідачем. У оспорюваних договорах зазначено, що вони не є фіктивними та удаваними, заявлено, що відсутні права третіх осіб на це майно. За наведених обставин, правова позиція позивача є помилковою, його доводи до уваги не приймаються, як такі, що не обгрунтовані вимогами закону, належними доказами і висновки суду не спростовують.

Враховуючи презумпцію правомірності правочину, визначену ст. 204 ЦК України, суд відмовляє у задоволенні вимоги про визнання недійсним договорів у зв`язку з недоведеністю. Оскільки подальші позовні вимоги є похідними та залежать від вирішення позовних вимог про визнання договорів недійсним, у задоволенні яких судом відмовлено, то суд вважає, що в цій частині вимоги позову також не підлягають задоволенню.

Що стосується підстав стягнення безпідставно отриманих коштів за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ», необхідно зазначити таке.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 570/4471/15-ц від 25 грудня 2015 року задоволено цивільний позов Закритого акціонерного товариства "Рівненський ливарний завод" до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та витребувано з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Рівненський ливарний завод» рухоме та нерухоме майно, а саме: основні засоби (обладнання та устаткування) в кількості 121 шт, основні засоби (обладнання та устаткування) в кількості 510 шт, галерею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частину будівлі метало-модельного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналіз змісту вищезазначених договорів купівлі - продажу рухомого та нерухомого майна та зазначеного рішення свідчить про те, що витребуване у ОСОБА_2 вищезазначене рухоме та нерухоме майно є саме основними засобами (обладнання та устаткування) в кількості 121 шт, основними засобами (обладнання та устаткування) в кількості 510 шт, галереєю загальною площею 93,20 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частиною будівлі метало-модельного цеху загальною площею 2807,70 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які були придбані ОСОБА_2 у ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» за договорами купівлі -продажу від 20 березня 2015 року.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області встановлено, що основні засоби (обладнання та устаткування) в кількості 121 шт, основні засоби (обладнання та устаткування) в кількості 510 шт, галерея що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частина будівлі метало-модельного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 були придбані ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» у ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво». Вже після придбання зазначеного майна та його продажу ОСОБА_2 , рішенням суду були визнанні недійсними договори купівлі - продажу, за якими таке майно придбало раніше ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво».

Виходячи з зазначеного, визнання ухвалами господарського суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року та від 20 жовтня 2015 року по справі №5019/2862/11 недійсними договорів, за якими рухоме та нерухоме майно придбавало ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво», не створює жодних юридичних наслідків щодо таких об`єктів нерухомості ані для ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво», ані для ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ», яке придбало майно у ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» до його продажу ОСОБА_2 .

Тобто, будь - яких прав ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» на таке майно не має і мати не може, тому що недійсним було визнано договори купівлі - продажу щодо придбання зазначеного майна попереднім власником ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво», а отже ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» не мало право продавати таке майно та отримувати плату за таке майно. Таким чином, зважаючи на визнання недійсним договорів щодо придбання рухомого та нерухомого майна ТОВ «Проектно-конструкторське бюро «Українське машинобудівництво», в силу того, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов`язаних з недійсністю, усі наступні договори, а саме щодо придбання майна ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» та його продажу ОСОБА_2 20 березня 2015 року, фактично вважаються укладеними з боку продавців за скасованими (недійсними) правовими підставами.

Таким чином, ТОВ «Альфа Коммерс Бренд ГМБХ» безпідставно набуло грошові кошти в загальній сумі 1 947 436,50 грн (один мільйон дев`ятсот сорок сім тисяч чотириста тридцять шість гривень 50 коп) які були сплачені за придбане майно покупцем ОСОБА_2 відповідно до визначених продавцем умов договорів купівлі - продажу від 20 березня 2015 року.

Щодо клопотань про застосування строків позовної давності до первісного та зустрічного позовів.

Так, за змістом ст.256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову особою, право якої порушене, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом при розгляді даної справи не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів первісного позивача "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ", та у позові відмовлено у повному обсязі по суті, а відтак в задоволенні клопотання сторони відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ТОВ "Технопривід інвест груп" про застосування до позовних вимог строку позовної давності слід відмовити.

Що стосується зустрічного позову, то суд вважає, що оскільки рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 570/4471/15-ц задоволено цивільний позов ЗАТ «Рівненський ливарний завод» про витребування майна із чужого незаконного володіння, тобто вищевказане майно витребуване із власності позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , то саме із дати прийняття судового рішення у справі почав спливати термін позовної давності щодо будь-яких майнових претензій ОСОБА_2 до "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ".

Доводи позивача за зустрічним позовом щодо непропущення строку позовної давності у зв`язку із отриманням листа від 29 березня 2016 року про виконання зобов`язань тільки після 20 квітня 2016 року, оформленням 12 грудня 2016 року ОСОБА_7 довіреності про зняття (скасування) обтяжень та іпотеки з придбаного за договорами купівлі - продажу від 20 березня 2015 року майна та подання "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" позову в березні 2019 року з адресою компанії в України та свідченням відмови від повернення коштів, не приймаються судом у зв`язку із недоведеністю їх впливу на строк, у межах якого ОСОБА_2 могла звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Беручи до уваги те, що встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2 щодо безпідставно отриманих "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" коштів за рухоме та нерухоме майно, але позивачем за зустрічним позовом не надано достатніх доказів на підтвердження поважності причини пропущення позовної давності, враховуючи подану відповідачем за зустрічним позовом - "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" заяву про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що строк позовної давності сплинув, що є підставою для відмови у зустрічному позові ОСОБА_2 .

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п.6 ст.3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв"язку з відмовою у позовах понесені позивачами судові витрати залишаються на них.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у цивільному позові "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" до ОСОБА_2 , ТОВ "Технопривід інвест груп", третя особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацький Ігор Семенович про поновлення права власності та повернення майна із чужого незаконного володіння повністю.

Відмовити у зустрічному позові ОСОБА_2 до "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" про стягнення безпідставно отриманих коштів повністю.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач-відповідач: "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ", FN 315480t, Thimiggasse 66 1180 Відень, Австрійська республіка, Ust -ID-Nr. ATU 64439389

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКНОПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 01 липня 2015 року Шевченківським РВ ГУДМС України в місті Києві.

Відповідач: ТОВ "Технопривід інвест груп", , 33028, м.Рівне, вул.Лермонтова, 4 А.

Третя особа: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацький Ігор Семенович, 33000, м.Рівне, вул.Пересопницька, 3.

Повне судове рішення виготовлене 05 березня 2021 року.

Суддя: Кушнір Н.В.