Номер провадження: 22-ц/813/3255/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Кузнецової В.В., по цивільній справі за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 , за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_1 , та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання привести реконструйовану квартиру у попередній стан та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 , за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_1 , та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання привести реконструйовану квартиру у попередній стан та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в рамках якої ухвалою Приморського районного суду від 13.12.2006 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , та заборонено ОСОБА_2 проводити будь-які будівельно-монтажні роботи у вказаній квартирі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.06.2012 року, задоволено позовні вимоги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою у КП ОМБТІ та РОН. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 273932 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на сплату державного мита в розмірі 1277 грн. 73 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. та витрати на проведення судово-будівельної експертизи у розмірі 1502 грн. 40 коп. Відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

05.07.2012 року на виконання вищевказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси був виданий виконавчий лист та у 2019 році вказане рішення було виконано, а виконавче провадження закінчено.

Оскільки, заходи забезпечення позову скасовані не були, ОСОБА_2 вважає, що на належне їй майно безпідставно накладений арешт, тому просила скасувати заходи забезпечення позову та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна накладений арешт.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року заява ОСОБА_2 задоволена, скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2006 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, в задоволені заяви відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

В обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що відпали підстави для забезпечення позову, з тих підстав, що рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою у КП ОМБТІ та РОНне виконане.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки апелянтом не доведено правової підстави для забезпечення позову, шляхом накладання арешту на квартиру, що належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 14 липня 2021 року представники Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської радине з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 163-168 т.6).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які не з`явилися та які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відпали підстави для забезпечення позову, оскільки є постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням рішення суду.

Однак, з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання ухваленого на її користь судового рішення та ефективний захист її прав.

Відповідно до приписів ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, а клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що скасування заходів забезпечення позову можливе у випадку, якщо потреба у забезпеченні позову з тих чи інших підстав відпаде або зміняться обставини, які зумовили їх застосування.

При цьому скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2006 року Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради про зобов`язання провести перебудову.

Судом до участі у справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2008 року об`єднані в одне провадження цивільна справа №2-2720/08 за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи виконавчий комітет Одеської міської ради, ОСОБА_1 про зобов`язання привести, реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан з цивільною справою №2-39/08 за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про зобов`язання привести реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан та цивільну справу №2-72/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання привести реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Справи за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та за позовом ОСОБА_1 прийняти до провадження, також справам присвоєний єдиний номер 2-2720/08.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання привести реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 про захист права власності, стягнення матеріальної та моральної шкоди, одночасно звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2006 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена. Накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Заборонено ОСОБА_2 проводити будь-які будівельно-монтажні роботи у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року позови Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволені, позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою у КП ОМБТІ та РОН.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 273932 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на сплату державного мита в розмірі 1277 грн. 73 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. та витрати на проведення судово-будівельної експертизи у розмірі 1502 грн. 40 коп.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2012 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року залишено без змін.

03 липня 2012 року ОСОБА_6 , представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

24 квітня 2013 року ОСОБА_6 , представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа по справі №2-3018/11 про зобов`язання ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією зареєстрованою у КП «ОМБТІ та РОН».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2013 року заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задоволена.

Виданий дублікат виконавчого листа у справі №2-3018/11, який виданий Приморським районним судом м. Одеси, згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 зазначила, що у 2019 році рішення суду було виконане, матеріальна шкода сплачена у повному обсязі, виконавче провадження закінчено.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не наведено будь-яких доказів виконання нею судового рішення про зобов`язання ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою у КП ОМБТІ та РОН, ухваленого по справі, в межах якого судом вжито заходів забезпечення позову.

Натомість, з наданої до суду від Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії ВП спецрозділ від 01.07.2021 ВП №41811685 вбачається, що 30 січня 2014 року постановою головного державного виконавця Перчик В.О. було відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення суду про зобов`язання ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з технічною документацією, зареєстрованою у КП ОМБТІ та РОН.

Також 27 травня 2014 року головним державним виконавцем Перчик В.О. направлено подання щодо притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, а саме, що ОСОБА_2 не виконала рішення суду в частині приведення самовільно реконструйованої квартири у попередній стан, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про скасування заходів забезпечення позову в зв`язку з виконанням рішення суду.

За таких обставин, з огляду на те, що рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_2 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру у попередній стан ще не виконане,заява про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, що відповідно до ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволені заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19 липня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра