Справа № 2-732/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі: головуючої - судді Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участю представника заявника ОСОБА_1 , приватного виконавця Ярошевського Д.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , зацікавлена особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, мотивуючи її тим, що ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2020 р. по справі № 2-732/11 задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича та тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 2-732/2011 виданого 23 грудня 2011 року Іршавським районним судом Закарпатської області. Виконання ухвали доручено Державній прикордонній службі України. Розгляд подання приватного виконавця згідно ч. 4 ст. 441 ЩІК України, проводився без виклик Боржника, в судове засідання. Вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказані в ній підстави для обмеження у виїзді за кордон не відповідають фактичним обставинам,Подання приватного виконавця обгрунтовано тим, що Боржник по виконавчому провадженню - ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду своїми діями та бездіяльністю, а також чинить перешкоди приватному виконавцю у його виконанні, що полягає в наступному:не подав декларацію про доходи та майно; не виконав вимогу приватного виконавця № 01-1-262020 від 16.04.2020 р.; не виконав вимогу приватного виконавця № 01- 2- 2-35 20 від 05.05.2019 р.; не виконав вимогу приватного виконавця № 01-1- -950 20 від 14.07.2020 р.; не виконуючи законні вимоги приватного виконавця своїми незаконними діями та незаконною бездіяльністю приховує належне йому на праві власності майно, що робить перешкоди у примусовому виконанні рішення суду.

Дані твердження приватного виконавця є помилковими та не відповідають фактичним обставинам, оскільки сам факт надіслання приватним виконавцем вимог на адресу реєстрації боржника АДРЕСА_1 , не є беззаперечним свідченням ні отримання Боржником самих ні доказом бездіяльності боржника чи вчинення перешкод у примусовому виконанні рішення суду. Згідно свідоцтва від 03.06.2015 року виданого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, квартира де зареєстрований Боржник за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 і Боржник за даною адресою з 2015 року не проживає.

Надані приватним виконавцем повідомлення про вручення поштових відправлень про відправлення на адресу де до 2015 року проживав Боржник та акти складені за даною адресою без участі Боржника не можуть свідчити про не виконання законних вимог приватного виконавця незаконність дій та незаконну бездіяльність Боржника спрямовану на приховання належного йому на праві власності майна та створення перешкод у примусовому виконанні рішення суду.

У зв`язку з примусовим відчуженням в 2015 р. належної Боржнику квартири АДРЕСА_2 , його тимчасовим місцем проживання є будинок за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно до положень ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки Боржником не отримувались вимоги приватного виконавця і про їх існування боржнику стало відомо з Ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2020 р. по справі № 2-732/11, боржник жодним чином не міг ухилятись від їх виконання.

Посилання у поданні лише на перелік дій, які здійснив приватний виконавець, пов`язаних з виконанням рішення суду про стягнення боргу, не є підставою для обмеження у праві виїзду боржниці за межі України, оскільки законом не передбачені юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду за наявності лише факту невиконання зобов`язання.

Тобто, станом на даний час правових підстав вважати, що Боржник ухиляється від виконання судового рішення, немає, а автоматична, необмежена заборона у праві виїзду за межі країни є порушенням статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву у якій просить розглядати скаргу без його участі, вимоги викладені в скарзі підтримує та просить такі задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, з мотивів, що викладені в заяві та пояснив, що ОСОБА_2 з 2015 році на проживає за вказаною адресою, так як продав дане житло, а тому не отримував ніяких вимог від приватного виконавця, а тому не має підстав вважати, що він ухиляється або робить перешкоди у виконанні рішення суду.

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Д.А. в судовому засіданні вимоги викладені в заяві не визнав та пояснив, що рішення суду не виконано, ОСОБА_2 ухиляється від його виконання, жодного разу не виконав його вимоги, що були надіслані на його адресу, а тому скасовувати тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України не має підстав.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1 , приватного виконавця Ярошевського Д.А. дослідивши матеріали заяви , суд вважає, що таку слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2020 р. по справі № 2-732/11 задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича та тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених виконавчим листом № 2-732/2011 виданого 23 грудня 2011 року Іршавським районним судом Закарпатської області. Виконання ухвали доручено Державній прикордонній службі України.

Державний виконавець з метою виконання рішення суду зобов`язаний вжити всіх заходів примусового виконання рішення суду.

Згідно статті 10 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1 звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ст. 18. ЗУ "Про ВП" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; Тобто Законом чітко передбачено заходи примусового виконання рішення суду і лише після вжиття всіх заходів передбачених законом застосовуються заходи пов`язані з обмеженням конституційних прав людини та громадянина.

ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" гарантує право будь-якій особі вільно обирати місце проживання/перебування.

Відповідно дост. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За правилами ст. 2 Протоколу № 4 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р., виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За правилами ч. 3ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За правовим змістом згаданої норми Закону, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, можливе за умови ухилення такої від зобов`язань.

Дані твердження приватного виконавця є помилковими та не відповідають фактичним обставинам, оскільки сам факт надіслання приватним виконавцем вимог на адресу реєстрації боржника АДРЕСА_1 , не є беззаперечним свідченням ні отримання Боржником самих ні доказом бездіяльності боржника чи вчинення перешкод у примусовому виконанні рішення суду. Згідно свідоцтва від 03.06.2015 року виданого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, квартира де зареєстрований Боржник за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 і Боржник за даною адресою з 2015 року не проживає.

Надані приватним виконавцем повідомлення про вручення поштових відправлень про відправлення на адресу де до 2015 року проживав Боржник та акти складені за даною адресою без участі Боржника не можуть свідчити про не виконання законних вимог приватного виконавця незаконність дій та незаконну бездіяльність Боржника спрямовану на приховання належного йому на праві власності майна та створення перешкод у примусовому виконанні рішення суду.

При цьому, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї, має намір вибути за межі України з метою невиконання рішення.

В судовому засіданні приватним виконавцем Ярошевським Д.А. не доведено достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього, має намір вибути за межі України з метою невиконання рішення.

Відповідно до ч. 5ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.260,261,441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , зацікавлена особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі Українизадовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 застосоване ухвалою Іршавського районного суду від 08 жовтня 2020 року за виконавчим листом №2-732/2011 виданого 23 грудня 2011 року Іршавським судом Закарпатської області

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя : І. А. Даруда