РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2021 року м. Мукачево Справа №303/7149/20

2/303/324/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 2500,00 грн., на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2018 року з відповідача стягуються аліменти на дітей у розмірі по 1200,00 грн., на кожну дитину, щомісячно, однак з часу ухвалення даного рішення суду збільшився прожитковий мінімум для дитини та мінімальний розмір аліментів, а також зросли потреби дітей, погіршився її (позивача) матеріальний стан.

Відповідач до суду подав заяву, в якій просить в задоволенні позову відмовити, з підстав недоведеності позовних вимог.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Сторони по справі є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , 2017 року народження та ОСОБА_6 , 2017 року народження, у розмірі по 1200,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 21.06.2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне.

Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Як встановлено судом, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 06.09.2018 року, у позивача змінилося матеріальне становище, з урахуванням знецінення купівельної спроможності національної валюти, тому є всі підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до суми 1700,00 грн. на кожну дитину, щомісячно.

Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності.

В свою чергу, відповідачем не надано належних доказів щодо скрутного матеріального становища, суд приходить до висновку про доцільність стягнення вищезазначеної суми аліментів з відповідача на утримання дітей, батьком яких він є.

Висновок з подібних правовідносин викладений в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №565/2071/19.

У відповідності до приписів абзацу четвертого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» новий розмір аліментів (збільшений)

стягується з дати набрання рішенням суду законної сили.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 280, 281, 283, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

2. Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2018 року на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1700,00 грн. (одна тисяч сімсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави суму 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

8. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ).

Суддя В.В. Кость