Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1432/21
Номер провадження2/711/1463/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 липня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Кофановій А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Також просив суд, стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 часини усіх видів доходів (заробітку) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дітей.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на виховання дітей. В лютому 2020 року відповідачка залишила йому дітей та виїхала до своїх батьків в смт. Маньківка. З того часу ати з дітьми не спілкується та не зустрічається. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2020 шлюб між сторонами розірвано. Відповідачка не виявила бажання забрати дітей на виховання в свою родину, а тому вони залишились з позивачем, і він самостійно займається їх вихованням та утриманням. Відповідачка ОСОБА_3 протягом тривалого часу з дітьми не проживає та не спілкується з ними, ігнорує зустрічі з дітьми, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не допомагає утримувати дітей матеріально.

22.05.2020 відповідачка ОСОБА_3 написала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та просить справу розглядати без її участі. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А.. З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 150, 155, 157, 164, 180, 181 СК України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.03.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.04.2021р. провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.05.2021р. підготовче судове засідання закрите, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що просить позовні вимоги задовольнити на підставі обґрунтування викладеного в позовній заяві та доданих до неї доказів.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів дітей.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча була належно повідомленою про день та час слухання справи.

У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.07.2020 року (а.с.8-9).

Сторони є батьками малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16,17).

Згідно акту фактичного проживання від 07.10.2020р. ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 02.05.2020 року (а.с. 7).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов виховання та утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 15.10.2020р. ДНЗ (Ясла-садок) КТ №62 «КАЗКА», вбачається, що діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із батьком ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 , в окремі трикімнатній квартирі. Приміщення об лаштоване, чисте, є окрема дитяча кімната. У ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свої ліжка, стіл, місце для ігор. В квартирі багато іграшок, дитячих книжок, альбомів (а.с. 10).

Згідно характеристики від 16.10.2020 ДНЗ (Ясла-садок) КТ №62 «КАЗКА» на сім`ю неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вбачається що сім`я складається з: батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює вантажником на підприємстві «Юрія -Фарм», доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з сім`єю не проживає, розлучені в серпні 2020 року. Об`єктивної характеристики на мати надати не можливо. За час перебування малолітніх дітей в садочку, мати ДНЗ не відвідувала, у батьківських зборах, святкових ранках та інших заходах участі не приймала. За харчування дітей у закладі не сплачувала (а.с. 11).

Згідно висновків із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 12.11.2020р., діти здорові (а.с. 15).

Заявою від 22.05.2020р., посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А., (зареєстровано в реєстрі за №702), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дає згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Також не заперечує проти розгляду справи у її відсутність (а.с. 18).

Отже, вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 відносно їх доньки, позивачка стверджує, що з моменту розірвання їх з батьком дитини шлюбу, останній не приймає участі у вихованні їх спільної дитини, взагалі не приймає участі у її житті.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні, не відвідує і взагалі не спілкуються з дітьми без поважних причин, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що свідчить про свідоме ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо малолітніх дітей є підставою для позбавлення її батьківських прав.

З огляду на встановлене, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, слід зазначити наступне.

Як вже було встановлено в судовому засіданні, що діти проживають разом із позивачем та знаходяться на повному його утриманні.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи обставини справи суд вважає, що 1/3 частка доходів відповідача є належним та достатнім розміром аліментів, які необхідні на утримання двох неповнолітніх дітей, але не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 191 СК передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908грн.

Крім того, слід стягнути з відповідачки судовий збір в розмірі 908грн. в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного керуючись Законом України "Про Охорону дитинства" ст. ст.164-166 Сімейного кодексу України ст. ст. 3, 4, 88, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2021 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) збір в сумі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Р. В. Демчик