Дата документу 24.02.2021
Справа № 937/7616/20
Провадження № 2/937/630/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«24» лютого 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Редько О.В.,
за участі секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 20 577 грн. 25 коп. за кредитним договором № б/н від 23.02.2011 року за період з 20.04.2016 року 31.08.2020 року, яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 15 474 грн. 53 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 102 грн. 72 коп. та судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.02.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 20 000 грн. 00 коп. за сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 19.04.2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.09.2016 року позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, а саме в розмірі 64 551 грн. 80 коп. (станом на 29.02.2016 року), яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 42 034 грн. 50 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 21 917 грн. 30 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 600 грн. 00 коп. Позивач вважає, що за період з 20.04.2016 року по 31.08.2020 року позивач на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 20 577 грн. 25 коп., яка складається з наступного: 15 474 грн. 53 коп. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 5 102 грн. 72 коп. 3 % річних від простроченої суми.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього в матеріалах справи мається заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем мешкання.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 , ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.ст. 13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 23.02.2011 року, за умовами якого ОСОБА_1 23.02.2011 року отримав кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з невиконанням умов договору, у відповідача станом на 29.06.2016 року має заборгованість в розмірі 68 279 грн. 39 коп., яка складається з наступного: 42 034 грн. 50 коп. заборгованість за кредитом, 21 917 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 227 грн. 59 коп. штраф (процентна складова).
Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонним судом Запорізької області від 07.09.2016 року позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково. На підставі заочного рішення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.02.2011 року станом на 29.02.2016 року в розмірі 65 551 грн. 80 коп., яка складається з наступного: 42 034 грн. 50 коп. заборгованість за кредитом; 21 917 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 600 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією.
Згідно наданого до позову розрахунку, позивач вважає, що за період з 20.04.2016 року по 31.08.2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 20 577 грн. 25 коп., яка складається з наступного: 15 474 грн. 53 коп. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 5 102 грн. 72 коп. 3% річних від простроченої суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).
Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Проценти та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань.
Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
З огляду на викладене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку із несвоєчасним виконанням ОСОБА_1 грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідач порушив строки оплати грошових коштів, а тому існують обґрунтовані підстави для стягнення на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (частина 3 пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").
Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому, якщо термін прострочення виконання боржником грошового зобов`язання становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується.
Суд приймає до уваги розрахунки надані позивачем та вважає їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням від 02.10.2020 року, та оригінал якого міститься в матеріалах справи
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.02.2011 року в розмірі 20 577 грн. 25 коп. станом на 31.08.2020 року, яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 15 474 грн. 53 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 102 грн. 72 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 .
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області: О.В. Редько