Провадження № 2/752/2874/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

встановив:

31.07.2020 року ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 послався на те, що позивачка ОСОБА_1 на праві приватної власності з 01.09.2015 року володіє квартирою АДРЕСА_2 . З 13 грудня 2016 року в належній позивачці на праві приватної власності квартирі зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 .. Відповідач ОСОБА_2 , як колишній чоловік позивачки тривалий час не мешкає за місцем реєстрації, за комунальні послуги не сплачує та не несе жодних витрат по її утриманню. Реєстрація місця проживання відповідача в належній позивачці квартирі ставить її в скрутне фінансове становище, оскільки у зв`язку з цим вона несе додаткові витрати на утримання квартири. Будь-яких перешкод у проживанні відповідачу в спірній квартирі позивачка не чинила, його місцезнаходження їй невідоме. Факт реєстрації відповідача в житловому приміщенні, що є приватною власністю ОСОБА_1 створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним ОСОБА_1 на праві приватної власності житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивачка або ж її представник відсутні, представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримує, проти судового розгляду справи за його відсутності в порядку заочного провадження не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. У той же час до суду 06.07.2021 року надійшла заява ОСОБА_2 про визнання позову ОСОБА_1 та розгляд справи без його участі.

З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити рішення на підставі даних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , яке підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 43094479 від 01.09.2015 року (а.с. 12-13).

За даними довідки про реєстрацію місця проживання особи №13431258 від 04.11.2020 року ОСОБА_2 з 13.12.2016 року зареєстрований за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.22).

За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Звертаючись до суду з позовом, представник позивачки стверджував, що відповідач на житловій площі належній на праві приватної власності ОСОБА_1 непроживає тривалий період часу, що складає більше року, витрат по утриманню житлового приміщення не несе.

Зазначені представником позивачки обставини, як підстави позову не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зважаючи на те, що відповідач у справі не є членом сім`ї позивачки, за твердженням останньої не проживає в належному їй житловому приміщенні тривалий період часу, що складає більше року без поважних на те причин, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його їй невідоме, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених В інтересах ОСОБА_1 позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, задовольнити.

Усунути для ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_2 , шляхом зняття з реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або ж через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк