22-ц/804/713/21
242/3406/20

Головуючий у 1 інстанції: Писанець Н.В.
Доповідач Принцевська В.П.

10 березня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого суді Принцевської В.П.
суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І.
секретар Сидельнікова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який діє в інтересах Кабінету Міністрів України на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої майну терористичним актом під час антитерористичної операції,
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 18 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 130 000 (сто тридцять) грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилися сторони по справі і оскаржили його в апеляційному порядку.

Тичиніна Ярослав Дмитрович, який діє в інтересах Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України, в апеляційній скарзі посилався на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позову.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в апеляційній скарзі також посилалися на неповне з`ясування судом обставин справи і просили рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник Кабінету Міністрів України повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги позивачів заперечував.

Представник позивачів в судовому засіданні також підтримав доводи апеляційної скарги позивачів і заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до суду не з`явилися, повідомлені про час і місце судового засідання належним чином.

Представник Державної казначейської служби України також до суду не з`явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу представника Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України і залишити без задоволення апеляційну скаргу позивачів з наступних підстав.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Проте зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором міни житлового будинку на квартиру від 14.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори.

Відповідно до довідки слідчого відділу Авдіївського МВ ГУ МВС в Донецькій області та витягу з кримінального провадження, 23.09.2015 року в черговій частині було зареєстровано заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що 23.01.2015 року в ході артобстрілу м. Авдіївка було пошкоджено приватне домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Вказана заява зареєстрована в журналі єдиного обліку та внесено до Єдиного реєстрі досудового розслідування за № 000058.

З копії акту обстеження нерухомого обєітків, які постраждали внаслідок проведення бойових дій на території м. Авдіївка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від 12 червня 2017 року у присутності власника нерухомого майна ОСОБА_1 було проведено попереднє візуальне обстеження. Актом встановлено руйнування будівельної конструкції покрівлі, а також шиферного покриття. Руйнування конструкції деревинного перекриття між першим поверхом і дахом. Часткове руйнування наружних несучих стін, стелі. Частково зруйновані міжкімнатні стіни, пошкоджена електропровадка, водопровід, опалення, Пощкоджені металопластикові окна.

Згідно листа Авдіївського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області № 773/404/06-2018 від 26.01.2018 року, кримінальне провадження за фактом пошкодження будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час артилерійського обстрілу 12.01.2015 року невстановленими особами, були внесені відомості до Єдиного реєстрі досудового розслідування за № 000058 (ЄО № 1823 від 23.09.2015 року), за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. 21.03.2016 року кримінальне провадження № 000058 направлене в порядку ст. 216 КПК України до слідчого управління Служби безпеки України в Донецькій області.

Згідно листа Військово-цивільної адміністрації № 01-15/0138 від 30.01.2018 року, будівництво або закупівля квартири (житлового будинку) для ОСОБА_1 замість зруйнованого будинку АДРЕСА_1 за рахунок місцевого бюджету міста Авдіївка не здійснювалось. Окрім того звернуто увагу, що питання щодо забезпечення житлом постраждалих внаслідок проведення антитерористичної опеації та порядок прийняття від постраждалого зруйнованого або пошкодженого житла, на час розгляду запиту, законодавством не визначено.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги представника Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України і дійшов висновку, що вони є обґрунтованими. Також апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги позивачів і вважає їх безпідставними.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2020року № 767 до цього Порядку були внесені зміни, якими визначений механізм надання та визначення розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації.

Ці зміни набули чинності 08 вересня 2020 року, тобто до ухвалення судом першої інстанції рішення, що оскаржується.

Відповідно до а. 2 п. 3 Порядку грошова компенсація надається постраждалим, які є власниками житла, яке перебуває на контрольованих Україною територіях та було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, після дати набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Таким чином, дія цього Порядку розповсюджується на спірні правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.ст. 15, 16 ЦК України).

Оскільки на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення набув чинності механізм грошової компенсації за зруйновані житлові будинки (квартири) внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, яким позивачка у встановленому порядку не скористалася, не можна вважати, що її права були порушені та підлягають судовому захисту.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги позивачів правового значення для справи не мають, а доводи апеляційної скарги представника Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України, ОСОБА_4 є обґрунтованими в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 376, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 18 грудня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої майну терористичним актом під час антитерористичної операції залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді