Справа № 549/204/21
Провадження № 2-во/549/2/21
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2021 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Глущенко Н.М.

при секретарі Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнухи заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Чорнухинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2008 року у цивільній справі №2-64 за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Суворова» про виділення майна в натурі,

установив:

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 21.02.2008 року виділено у власність ОСОБА_2 із сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Суворова» смт.Чорнухи майно, зокрема: приміщення для автомобілів гаражі 5,6 від дороги, знаходяться на території автопарку СТОВ «Агрофірма ім.Суворова» смт.Чорнухи вул.Котляревського, вартістю 7500 грн.

06.07.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки в рішенні суду, а саме в резолютивній частині рішення необхідно зазначити, що гаражі знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви заявник вказує, що його мати ОСОБА_2 згідно рішення суду від 21 лютого 2008 року отримала у власність два приміщення для автомобілів гаражі №5-6 від дороги, на території автопарку СТОВ «ім. Суворова» АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він як спадкоємець прийняв спадщину після смерті матері.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи викладені в заяві про виправлення описки, додатки надані до заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положенням ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Суд, проаналізувавши текст рішення суду та заяву про виправлення описки, приходить до висновку про відсутність допущених описок, які б підлягали виправленню, виходячи з наступного.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У цивільному судочинстві судове рішення виноситься по суті правових вимог місцевими загальними судами, а у разі зміни судового рішення по суті - в апеляційному і в касаційному порядку.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму про виправлення описки в ухвалі суду від 16.11.2016 року "Про судове рішення у цивільній справі", вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Разом з тим, із копії рішення виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області №67 від 05 квітня 2021 року присвоєно нежитловим будівлям гаражам № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 адресу: АДРЕСА_3 , а на момент розгляду вказаної цивільної справи 21 лютого 2008 року, адреса розташування нерухомого майна (гаражів) вказана як АДРЕСА_2 , також у прохальній частині рішення не зазначено будь-яких адрес розташування нерухомого майна (гаражів), тому суд був позбавлений можливості встановити правильність написання адреси розташування нерухомого майна.

Викладені вимоги, на які посилається заявник в своїй заяві, не вказують на допущення судом описок в розумінні ст.219 ЦПК України. Доводи заяви фактично направлені на уточнення відомостей про предмет спору, що суперечить вимогам ст.11 ЦПК України, щодо диспозитивності цивільного судочинства і не підпадають під дію ст.219 ЦПК України. Суд зазначає, що вимоги заявника про виправлення описки зводяться до зміни резолютивної частини відповідного рішення в частині адреси розташування нерухомого майна, та яка, в свою чергу, в судовому засіданні досліджена не була.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що описки в ухваленому рішенні не було, а тому й підстави для задоволення заяви про виправлення описки відсутні.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про виправлення описки не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.269 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Чорнухинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2008 року у цивільній справі №2-64 за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Суворова» про виділення майна в натурі, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М.Глущенко