Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором поруки до кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Закарпатська обласна кредитна спілка «Бескид» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором поруки до кредитного договору. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 25.11.2015 року між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №337-15 від 25.11.2015 року, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти на споживчі цілі в розмірі 25000 грн. із сплатою 38% річних від суми залишку кредиту строком на 48 місяців до 25.11.2019 року на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були укладені Договори поруки №337-15/А та №337-15/Б від 25.11.2015 року, за умовами якого поручителі зобов`язалися солідарно з ОСОБА_3 відповідати за виконання обов`язку згідно умов кредитного договору. Пунктом 2 Договору Поруки №337-15/А та № 337-15/Б від 25.11.2015 року визначений термін дії договору, а саме 108 місяців (9 років) з 25.11.2015 року по 25.11.2024 року. ОСОБА_3 отримав кошти в розмірі 25000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №1617 від 25.11.2015 року.

Зазначає, що за період з 25.11.2015 року по 30.11.2019 року було сплачено 1720 грн., з яких 1372, 74 грн. погашення процентів, 387, 26 грн. погашення тіла кредиту.

10.12.2015 року ЗОКС «Бескид» прийнято рішення припинення нарахування відсотків, у зв`язку зі смертю позичальника на підставі свідоцтва про смерть та заяви дружини з проханням припинити нарахування відсотків.

Вказує, що кредитні кошти ОСОБА_3 брав на сімейні потреби, тому було прийнято рішення надати можливість ОСОБА_1 розрахуватись за заборгованість по залишку кредиту без нарахування відсотків, комісій та пені до кінця ліїї кредитного договору №337-15 від 25.11.2015 року, а саме до 25.11.2019 року та не обмежувати ОСОБА_1 періодичними сплатами, що відображається в протоколі кредитного комітету від 10.12.2015 року і визначене в цивільному кодексі як односторонній правочин.

ОСОБА_1 з даним рішенням ознайомлена та погодилась розрахуватись по залишку заборгованості по кредитному договору №337-15 від 25.11.2015 року. Оскільки термін дії основного договору складав 48 місяців, а термін дії поруки складав 108 місяців, ЗОКС «Бескид» надав можливість погасити заборгованість без нарахування відсотків, комісій та пені до кінця дії кредитного договору №337-15 від 25.11.2015 року, а саме до 25.11.2019 року.

07.10.2019 року надіслано Досудову Вимогу №60 від 02.10.2019 року, в якій вимагали сплатити заборгованість та попереджали, що в разі непогашення даної заборгованості буде подано позов до суду.

Станом на 17.12.2019 року заборгованість по кредитному договору №337-15 від 25.11.2015 року становить 23627, 26 грн. непогашеного кредиту.

Оскільки зобов`язання по основному кредитному договору №337-15 від 25.11.2015 року не виконані, зобов`язання по договорам поруки №337-15/А та № 337-15/Б від 25.11.2015 року не виконані, а строк цих договорів складає 108 місяців та діє до 25.11.2024 року, вважають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарними боржниками за договорами поруки до основного кредитного договору №337-15 від 25.11.2015 року на суму заборгованості 23627, 26 грн. непогашеного кредиту.

Досудове врегулювання даного спору між сторонами не вдалося можливим, у зв`язку із не реагуванням з боку відповідачів на вимогу про погашення заборгованості та належне виконання взятих на себе зобов`язань, просить суд задовольнити позов, та винести рішення, яким стягнути солідарно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗОКС «Бескид» заборгованість за Кредитним договором №337-15 від 25.11.2015 року в розмірі 23627, 26 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позов, у якому вона вказує, що її чоловік, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.12.2015 року, який виступав позичальником у кредитному договорі №337-15 від 25.11.2015 року.

Зазначає, що за договором поруки №337-15/А від 25.11.2015 року вона поручилась перед позивачем, як кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №337-15 від 25.11.2015 року. наголошує, що про смерть чоловіка ЗОКС «Бескид» було проінформовано практично одразу.

Вказує, що після смерті чоловіка не вступила у спадщину, інших спадкоємців у нього не має, тому зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №337-15 від 25.11.2015 року у відповідності до ст. 608 ЦК України вважається припиненим з 07.12.2015 року, тобто порука встановлена договором поруки №337-15/А від 25.11.2015 року також припинена 07.12.2015 року.

Також, щодо посилань позивача на положення Закону про внесення змін до ст. 543 ЦК України: «смерть солідарного боржника фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання» зазначає, що наведена норма не може бути застосована до цих правовідносин, оскільки ця норма набрала чинності тільки 04.11.2018 року, тобто на момент смерті чоловіка та припинення поруки дана норма ще не була, навіть прийнята, а Закон згідно ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позовної заяви ЗОКС «Бескид» про стягнення боргу.

24.02.2020 року подано відзив відповідача ОСОБА_2 , яка також не погоджується з позовною заявою ЗОКС «Бескид» та посилається на тотожні з відзивом ОСОБА_1 причини та просить відмови позивачу ЗОКС «Бескид» у задоволенні позову про стягнення боргу за договором поруки у цивільній справі №308/14572/19.

28.02.2020 року через канцелярію суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зміст якого зводиться до того, що доводи, викладені відповідачами у відзивах не вартують уваги, є необґрунтованими та безпідставними, адже базуються на хибному трактуванні ЦК України. У відповіді на відзив позивач підтвердив доводи позовної заяви та просив таку задоволити.

Судом встановлено, що 25.11.2015 року між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №337-15 від 25.11.2015 року, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти на споживчі цілі в розмірі 25000 грн. із сплатою 38% річних від суми залишку кредиту строком на 48 місяців до 25.11.2019 року на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були укладені Договори поруки №337-15/А та №337-15/Б від 25.11.2015 року, за умовами якого поручителі зобов`язалися солідарно з ОСОБА_3 відповідати за виконання обов`язку згідно умов кредитного договору. Пунктом 2 Договору Поруки №337-15/А та № 337-15/Б від 25.11.2015 року визначений термін дії договору, а саме 108 місяців (9 років) з 25.11.2015 року по 25.11.2024 року.

Сторонами не оспорено, що ОСОБА_3 отримав кошти в розмірі 25000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №1617 від 25.11.2015 року.

В силу ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №1197 та відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

За матеріалами спадкової справи №48/2016, відкритої за померлим ОСОБА_3 , наданої Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 16.11.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовилися від прийняття спадщини після померлого. Також, згідно з витягу із спадкового реєстру, ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався.

Отже, із заявлених позивачем підстав позовних вимог, виходячи із норм ст.13 ЦПК України та меж заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з поручителів виходячи з наступного.

Виходячи із змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 559 ЦК України в редакції станом на час виниклих правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що строк виконання основного зобов`язання настав після смерті позичальника ОСОБА_3 , та позикодавець повинен був звернутися з позовом до суду у шестимісячний строк після настання такої обставини, проте звернувся з таким лише 20.12.2019 року, та суд вважає, що станом на момент звернення до суду з вказаним позовом порука відповідачів за основним зобов`язанням є припиненою.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу позову, натомість такі його доводи знайшли своє об`єктивне спростування доводами відповідачів, суд приходить до висновку, у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 526, 559, 599, 1049 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 89 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором поруки до кредитного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко