Справа № 565/301/21
Провадження № 2/565/363/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., представника позивача Воронюк К.Ю. (дистанційно), відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вараш справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради, орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Кожен мав протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року шлюб розірвано. Від спільного сімейного життя мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У період 2018-2019 років стосунки з відповідачем критично погіршились, він почав зловживати алкогольними напоями та вживати наркотичні засоби і чинити насильство по відношенню до позивачки свідками чого ставали діти.

Позивачка та діти проживають у м. Рівному у її сестри. Відповідач участі в житті дітей не бере, вони про нього згадують з острахом, бояться, що він десь їх перестріне чи забере до себе.

Зазначає, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей становить 257 689 грн. 80 коп., що засвідчує байдуже ставлення відповідача як батька до обов`язку із утримання дітей, він не цікавиться їхньою долею.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, позивачка вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву у якому вказує, що факти викладені в позовній заяві викривлені та не відповідають фактичним обставинам справи, просить відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що не дивлячись на розходження поглядів, які іноді виникали щодо сімейних відносин та розірвання шлюбу, народилась третя спільна дитина в сім`ї. Протягом всього часу спільного проживання (з 2012 року по 2020 рік) жодним чином не заперечував і не заперечує проти свого обов`язку щодо утримання дітей. Від моменту народження дітей, по мірі своїх сил та можливостей, надавав їм матеріальну допомогу та дбав про них, протягом спільного проживання позивачці надавались кошти для організації відпочинку дітей, придбання для них одягу, особистих речей, продуктів харчування, іграшок, ліків тощо. Рішення судів про стягнення аліментів виконував добровільно, про наявність заборгованості зі сплати аліментів довідався лише після отримання позовної заяви у даній справі. Постанов про відкриття виконавчих проваджень, викликів, повідомлень, розрахунків від державної виконавчої служби не отримував. Наркотичних засобів ніколи не вживав, алкогольними напоями не зловживав, на обліку в медичних закладах чи правоохоронних органах з цього приводу не перебуває. Хоче і всі сили прикладає для того аби діти росли в повноцінній родині та завжди мали поряд маму та тата.

Позивачем та її представником надано відповідь на відзив у якому вказують, що вони не погоджуються з викладеними у відзиві твердженнями. Зазначають, що народження сина ОСОБА_5 не змінило ставлення відповідача ні до позивача, ні до його обов`язків по відношенню до дітей. Доказів добровільного виконання рішення судів про стягнення аліментів відповідач надати не може. Позивач неодноразово викликала поліцію у зв`язку із тим, що відповідач, перебуваючи в стані сп`яніння, чинив насильство в присутності дітей. Зважаючи на вищезазначене, позивач не визнає доводи відповідача та вважає, що позбавлення його батьківських прав є в інтересах дітей, оскільки вони мають зростати в любові та спокої, подалі від того насильства та знущання, яке заподіює ОСОБА_1 . Просить суд заперечення відповідача, подані у відзиві, відхилити, позов повністю задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві та запереченнях на відзив. Просила суд повністю задовольнити позовні вимоги.

Допитана як свідок ОСОБА_2 показала, що відповідач з грудня 2020 року не намагався побачити дітей, телефонував їм близько двох разів, однак вони бояться брати слухавку. На ОСОБА_6 написав дочці, що він її любить. На телефонні дзвінки відповідача не відповідає, оскільки з грудня від нього на телефон надходять виключно повідомлення з погрозами. Коли переїхала у грудні 2020 року в Рівне з дітьми відповідача про місце свого проживання не повідомила, його повідомили її родичі. Близько п`яти років утримує дітей сама. Один раз від відповідача надійшло повідомлення з проханням повідомити номер картки для перерахування коштів, однак вона номер картки не повідомила. Відповідач не турбується про дітей, погрожує, діти і вона його бояться. Питання здоров`я, виховання дітей з відповідачем вона не вирішує. Позбавлення батьківських прав дасть їй захист, відповідач не зможе забирати дітей.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав з підстав зазначених у відзиві. Зазначив, що дітей любить, чим зможе буде їм допомагати. Пояснив, що були конфлікти між ним і позивачкою, однак дітей він ніколи не ображав і не згоден з позбавленням його батьківських прав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про проведення судових засідань у справі без участі представника орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради та підтримання висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради у судове засідання 07 липня 2021 року не з`явилась, у попередньому судовому засіданні пояснила, що до умов проживання відповідача жодних зауважень не виникло. Відповідач реагував на поради, на запрошення відвідував службу у справах дітей, не чинив перешкод в дослідженні умов проживання. У стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння помічений не був. У присутності працівників служби у справах дітей відповідач телефонував дружині, однак виявилось, що його номер в її телефонні заблокований. На дзвінки працівників служби у справах дітей позивачка відповідала.

Зазначила, що між батьками наявні непорозуміння, однак, відповідач хвилюється за дітей. Просила суд врахувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Свідок ОСОБА_7 показала, що є хресною мамою відповідача та проживає з ним по сусідству. Повідомила, що поки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з батьками ОСОБА_8 все було нормально. Коли батьки поїхали і вони залишились проживати у квартирі самі почалися крики, бійки, п`яні компанії. Зараз стишилось. ОСОБА_9 не зачіпав, щоб бив дітей не бачила. Бачила як ОСОБА_10 гуляв з дітьми близько трьох разів, далеко ОСОБА_11 його з дітьми не відпускала. Зі слів ОСОБА_11 та куми, матері ОСОБА_8 , їй відомо, що в утриманні дітей відповідач участі не приймає. Особисто не бачила як відповідач бив позивачку.

Свідок ОСОБА_12 показав, що разом працює з відповідачем та перебуває з ним у дружніх стосунках, відповідач завжди говорить про своїх дітей. Зі слів ОСОБА_8 знає, що дружина не дозволяє бачитись з дітьми. Бачив як відповідач телефонував дружині і вона не брала слухавку. Зазначив, що може охарактеризувати відповідача як добру, позитивну людину, яка завжди допоможе.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, представника позивача, представника третьої особи та свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19 липня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Рішенням Володимирецького районного суду від 23 квітня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції, актовий запис №126, стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі 1/2 всіх видів його доходів, до досягнення дітьми повноліття але не менше 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2015 року.

Після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 03 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 1364/203/30-21 від 27 січня 2021 року, який надано Вараським міським відділом державної виконавчої служби, розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 01 січня 2021 року становить 211 202 грн.

Згідно розрахунку заборгованості № 1861/203/30-21 від 08 лютого 2021 року, який надано Вараським міським відділом державної виконавчої служби, розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 станом на 01 лютого 2021 року становить 55 845 грн. 36 коп.

01 квітня 2021 року представник позивача звернулась до Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м.Львів) з адвокатським запитом про надання інформації, чи надсилали ОСОБА_1 документи щодо відкритих виконавчих проваджень та наявності заборгованості по несплаті аліментів на користь ОСОБА_2 .

На запит представника позивача Вараським міським відділом державної виконавчої служби надано відповідь № 5374/203/20-21 від 16 квітня 2021 року, що постанова про відкриття виконавчого провадження та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів винесені на підставі виконавчого листа № 556/492/15-ц від 23 квітня 2015 року надсилались боржнику ОСОБА_1 для відому та виконання.

Дата надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження та розрахунку заборгованості ОСОБА_1 Вараським міським відділом державної виконавчої служби не зазначена, доказів надсилання не надано. Також не надано інформації чи надсилали відповідачу документи щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 565/1490/18.

Вараський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області у листі № В-1аз/215/01-2021 від 12 січня 2021 року повідомив, що упродовж 2018-2020 року ОСОБА_2 шість разів зверталась до Вараського відділу поліції з приводу різного роду конфліктних ситуацій. Чотири звернення розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», списано в справу, одне звернення розглянуто згідно КУпАП, складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП також було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України за фактом нанесення тілесних ушкоджень.

Позивачка повідомила суду, що кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України за фактом нанесення тілесних ушкоджень було списано, до суду матеріали не передавались.

Відповідно до інформації Вараського міського центру соціальних служб від 16 лютого 2021 року № 107/04-01/21 02 жовтня 2019 року до Вараського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернулась ОСОБА_2 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 регулярно вчиняє стосовно неї фізичне, психологічне та економічне насильство в присутності спільних дітей.

Працівниками ВМЦСССДМ проведено оцінку сім`ї ОСОБА_2 . Провідним психологом проведено психологічну консультацію з нею та проінформовано про послуги, які надає Вараський міський центр соціальних служб для сім`ї та молоді.

02 грудня 2020 року ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомила, що боїться виходити з дому тому, що ОСОБА_1 погрожує їй.

Провідним психологом та юрисконсультом Вараського міського центру разом з ОСОБА_2 було розпочато збір необхідних документів для підготовлення позову до суду для видачі обмежувального припису. Однак 04 грудня 2020 року ОСОБА_2 повідомила, що разом з дітьми переїхала до рідної сестри в м. Рівне для постійного місця проживання.

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради від 02 квітня 2018 року та від 25 січня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 по місцю реєстрації батька.

З грудня 2020 року позивачка та діти проживають у м. Рівне у сестри позивачки. Про зміну місця проживання позивачка відповідача не повідомляла.

У психолого-педагогічних характеристиках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надані класними керівниками та директором Вараського ліцею № 3, зазначено, що батько навчальними успіхами не цікавиться, з татом незнайомі.

У характеристиці ОСОБА_5 , яка надана вихователем та директором дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 6, вказано, що вихованням дитини займається мама, приводить і забирає дитину з дитячого садка також мама.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 13 травня 2021 року № 08-855 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 465/3694/14-ц зазначив, що існування заборгованості по аліментах та невідвідування відповідачем навчального закладу дитини протягом одного навчального року у повній мірі не може свідчити про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Наявність заборгованості за аліментами не є підставою для позбавлення особи батьківських прав.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року в справі № 466/9380/17.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він є хронічними алкоголіками або наркоманами (п.4 ч.1 ст. 164 СК України), однак доказів про те, що відповідач має такі розлади здоров`я матеріали справи не містять.

Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19.

Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , оскільки питання про надання зазначеного висновку розглядалося без участі ОСОБА_1 , він є недостатньо обгрунтованим та суперечить інтересам дітей на можливість збереження сімейних обов`язків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголосив на тому, що вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Суд бере до уваги, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Досліджені судом докази в своїй сукупності свідчать про наявність конфліктних стосунків між позивачем та відповідачем, проте, не дають суду підстав дійти висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, враховуючи, що відповідач проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд приходить до переконання, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 є передчасним, а наведені позивачкою доводи щодо необхідності вжиття такого крайнього заходу не підтверджені достовірними, достатніми та належними доказами в розумінні ст. 77-80 ЦПК України.

На підставі ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 155, 164, 165, 166 СК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради, орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вараської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовськиий міський суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 14 липня 2021 року.

Суддя Г.В.Бренчук