Номер провадження: 22-ц/813/1262/21
Номер справи місцевого суду: 2-6955/11
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

15 липня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за кордон. При цьому приватний виконавець посилається на те, що боржник належним чином ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи, однак до теперішнього часу рішення суду не виконано, ОСОБА_1 жодного разу не намагався сплатити заборгованість за кредитом або вчинити інші дії спрямовані на добровільне (самостійне) виконання рішення суду. Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

23 липня 2020 року від представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник звертає увагу суду на те, що в поданні відсутнє будь-яке обґрунтування саме ухилення боржника від виконання рішення суду та навіть відсутнє посилання на відповідні докази. Представник зазначає, що ухилення від виконання зобов`язань полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. Представник боржника наголошує на тому, що в межах виконавчого провадження було реалізовано майно ОСОБА_1 , ОСОБА_1 був офіційно працевлаштований на ТОВ "Херсонелектрод" та з його заробітної плати списувалися грошові кошти на погашення заборгованості за рішенням суду. Окрім того на теперішній час ОСОБА_1 офіційно працевлаштований у ННЦ "Інститут виноградарства і виробництва ім. В.Є. Таїрова". Таким чином, ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобов`язань за рішеннм суду, а навпаки офційно працевлаштовується з метою отримання офіційного прибутку для погашення своїх боргових зобов`язань.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2020 року у задоволенні подання виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити в повному обсязі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що боржником не вчиняється жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду та сума стягнення за виконавчим документом не погашена боржником у повному обсязі.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

У судове засідання, призначене на 03 березня 2021 року, сторони у справі не з`явились, належним чином сповіщались про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв у справі не надходило.

03 березня 2021 року від приватного виконавця Колечко Д.М. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 15 березня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6955/11, виданого 23.06.2016 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ "Марфін Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 612999,80 долларів США та 10872184,97 грн.

15 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеській області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження ВП № 60627850.

15 листопада 2019 року постановою приватного виконавця накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належить боржнику ОСОБА_1

27 листопада 2019 року постановою приватного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1

27 листопада 2019 року постановою приватного виконавця оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , а саме: NISSAN ARMADA, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_2 , та TOYOTA FJ CRUISER, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_3 .

З копії виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Одеси 23.06.2016 року, вбачається, що відповідно до відмітки Відділу примусового виконання рішень Департамента державної виконавчої служби від 29.10.2019 року рішення виконано частково - стягнуто 27931,12 грн. боргу.

Відповідно до Звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ "Херсонелектрод" за період квітень-червень 2020 року за постановою від 27.11.2019 ВП № 60627850, виданою за виконавчим документом №2-6955/11 від 23.06.2016 року з заробітної плати ОСОБА_1 утримано по 764,75 грн. щомісячно.

Згідно з Наказом №28-К від 02.07.2020 року директора ННЦ "Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова" ОСОБА_1 прийнято на роботі заступником директора з менеджменту інновацій та економічної безпеки Державного підприємтсва "Дослідне господарство "Таїровське" ННЦ "ІВіВ ім. В.С. Таїрова" з 03.07.2020 року, з посадовим окладом 15085,00 грн. на місяць за фактично відпрацьований час, згідно штатного розпису.

В поданні державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно з положеннями даної статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до узагальнень, наданих Верховним Судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, та з урахуванням положень узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки не доведене та не обґрунтоване, оскільки факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, при наявності реальної можливості виконати рішення суду, не доведений та звернення до суду з даним поданням є передчасним.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту умисного ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань не надано.

Крім того, боржником надано до суду першої інстанції наказ №28-К від 02.07.2020 року ННЦ "Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова", відповідно до якого ОСОБА_1 прийнято на роботі заступником директора з менеджменту інновацій та економічної безпеки Державного підприємства "Дослідне господарство "Таїровське" ННЦ "ІВіВ ім. В.С. Таїрова" з 03.07.2020 року, з посадовим окладом 15085,00 грн. на місяць за фактично відпрацьований час, згідно штатного розпису.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 вирішена судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 15 березня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк