ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

іменем України

09 березня 2021 року

м. Харків

справа № 630/324/20

провадження № 22-ц/818/986/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2020 року в складі судді Дем`яненко І.В.,

у с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позовна заява мотивована тим, що з 08 червня 2019 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстровано в Новобаварському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Фактичні шлюбні відносини припинено. Мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що син знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча і має таку можливість. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2020 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не доведено можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дружині.

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про стягнення з ОСОБА_4 на її утримання аліментів у розмірі 1/6 частин заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 є фізично здоровим чоловіком працездатного віку та має можливість працювати не за місцем реєстрації.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 червня 2019 року Новобаварським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а. с. 7).

Мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 29 лютого 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дитина проживає разом з матір`ю (а. с. 8 - 9).

ОСОБА_2 на території Вільшанської сільської ради не працює, що підтверджується довідкою № 506 від 21 вересня 2020 року, виданою Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області (а. с. 37).

Згідно з довідкою № 3593 від 03 грудня 2020 року, виданою Виконавчим комітетом Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та не працює.

Відповідно до листа Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області Мирошник С.А. на протязі останніх двох років за місцем реєстрації не проживає.

Згідно з положеннями частин другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї дружини ОСОБА_1 на час перебування її у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки відповідач не працює та не отримує доходу, що підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має можливість працювати не за місцем реєстрації, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки інформація про розмір доходу відповідача в матеріалах справи відсутня. Не надано такі докази і суду апеляційної інстанції.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з частинами першою, третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 09 березня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський