АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року

м. Чернівці

справа № 726/480/20

провадження 822/206/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

секретар Паучек І.І.,

учасники справи:

позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Туржанський В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2020 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі -МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позов мотивовано тим, що 09 червня 2017 року, о 19 години 15 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «БАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням «Львів - Рогатин - Івано-Франківськ», в населеному пункті Старе Село, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення із транспортним засобом «Fiat» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 .

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області 22 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування.

02 липня 2018 року, згідно платіжного доручення №909792, ОСОБА_3 була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 100 000 гривень. А також МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів - 2 625 гривень 88 коп.

Просив суд, стягнути з відповідача понесену майнову шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в порядку регресу, в розмірі 102625 гривень 88 копійок та вирішити питання про судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2020 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, 102625 гривень 88 копійок в рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суд мотивовано тим, що позивачем у порядку та в межах визначених законом, було здійснено виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_1 потерпілій особі, а також суд першої інстанції дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Судом першої інстанції не було враховано, що на момент вчинення ДТП апелянт перебував в трудових відносинах з ПП ОСОБА_4 .

Також судом першої інстанції не піддано критичному аналізу покази свідка ОСОБА_4 , який є зацікавленим у вирішенні зазначеної справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Моторно (транспортне) страхове бюро України подало до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що аргументи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 09 червня 2017 року, біля 19 години 15 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом „БАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням „Львів - Рогатин - Івано-Франківськ", в населеному пункті Старе село, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення із транспортним засобом „Fiat" державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби були пошкодженні.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області 22 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

На виконання вимог п.п. а п.41.1 ст.41 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі заяви ОСОБА_3 . МТСБУ видало наказ „Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 " від 27 червня 2018 року №6294 та здійснило виплату у розмірі 100 000 гривень, що підтверджується копією наказу та платіжним дорученням від 02 липня 2018 року.

МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню справи - 2 625 гривень 88 коп.

ОСОБА_1 на момент ДТП працював водієм ПП „НОВ-ТРАНС-АВТО".

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частинами 1 і 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник з підстав відшкодування позивачем ОСОБА_3 , завданої ОСОБА_5 , який керував не застрахованим транспортним засобом, страхового відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм ст. ст. 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року справа № 6-108цс13 та Постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року справа № 501/2298/16-ц.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував наступне.

В основу рішення суду першої інстанції покладено показання ОСОБА_4 , директора ПП «НОВ-ТРАНС-АВТО», а також довідку цього підприємства про те, що транспортний засіб не перебував у власності або іншому праві користування ПП «НОВ-ТРАНС-АВТО» на момент вчинення ДТП.

Однак, апеляційний суд не може покласти в основу судового рішення показання свідка ОСОБА_4 , з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5, 6, 14 ст. 230 ЦПК України якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги: "Я, (ім`я, по батькові, прізвище), присягаю говорити правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи". Текст присяги підписується свідком. Підписаний свідком текст присяги та розписка приєднуються до справи. Свідок, який не може прибути у судове засідання внаслідок хвороби, старості, інвалідності або з інших поважних причин, допитується судом у місці його проживання (перебування)

Усупереч вимог ст. 230 ЦПК України в матеріалах справи відсутній оригінал тексту присяги свідка та оригінал розписки про попередження свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань. Свідок ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч.14 ст.230 ЦПК України не може бути допитаний в режимі відеоконференції.

Отже, показання свідка ОСОБА_4 , які отримані усупереч вимог ст. 230 ЦПК України, не можуть бути належними та допустимими доказами у цій справі.

Що стосується довідки ПП «НОВ-ТРАНС-АВТО» про те, що транспортний засіб не перебував у власності або іншому праві користування на момент вчинення ДТП, то вона надана директором цього підприємства, який безпосередньо зацікавлений у вирішенні справи.

Однак ПП «НОВ-ТРАНС-АВТО» не надало суду підтвердження розірвання договору з власником транспортного засобу на момент вчинення ДТП.

Як встановлено судом першої інстанції, на момент скоєння ДТП, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПП «НОВ-ТРАНС-АВТО», працюючи водієм.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням відповідача про те, що він на момент скоєння ДТП виконував свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів на законних підставах.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом, самовільний виїзд на маршрут та здійснення незаконних перевезень пасажирів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

За подання апеляційної скарги апелянт сплатив 3153 гривні, що підтверджується квитанцією (а. с. 196 т.1).

З огляду на зазначене, слід стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь апелянта 3153 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2020 року скасувати.

В позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 3153 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 18 березня 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна