Справа № 464/2226/20
пр.№ 2/464/519/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/2226/20

учасники справи:

позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго»

відповідач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води

представники учасників справи:

представники позивача: Дмитрук В.І. , Голощук В.І .

Обставини справи

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 квітня 2018 року по 31 липня 2019 року у розмірі 13 105,61 гривень, інфляційних витрат - 4309,59 гривень та 3 % річних - 1437,24 гривень, а всього 18 852,44 гривень, покликаючись на неналежне виконання зобов`язань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 19 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року за клопотанням позивача залучено до участі в справі в статусі співвідповідача ОСОБА_2 .

З дотриманням положень ст.272 ЦПК України відповідачам вручено ухвали суду разом з позовною заявою з додатками. У встановлений судом строк та до даного часу відповідачі своїми процесуальними правами не скористалися та відзиву не подали, клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку із карантинними заходами не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи судом установлено, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Указане підтверджується довідкою з місця проживання від 12 липня 2019 року за № 7 та відомостями органу реєстрації від 29 квітня 2020 року.

Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надаються послуги з централізованого постачання та постачання гарячої води.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.67, 68 ЖК України, п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі зобов`язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги.

Виходячи з приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено наступні висновки.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Установлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Отже, згідно з розрахунком позивача за спірною адресою за період з 01 квітня 2018 року по 31 липня 2019 року утворилася заборгованість на загальну суму 18 852,44 грн, яка складається з наступного: 9974,87 грн - централізоване опалення; 3199,99 грн - централізоване постачання гарячої води; 4309,59 грн - інфляційні нарахування; 1437,24 грн - 3 % річних. Відповідачем ОСОБА_1 указаний розрахунок не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

Суд акцентує увагу, що відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому справа вирішується за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Не можуть визнаватися прийнятними доводи відповідача ОСОБА_1 щодо непогодження із заборгованістю, викладені в ухвалі Сихівського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2019 року у справі № 464/4830/19, адже такі жодними доказами не підтверджені, а при скасуванні судового наказу такі не підлягають дослідженню.

Наведені законодавчі положення та обставини справи свідчать, що відповідач ОСОБА_1 має зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів і зазначене ним не спростовано. З урахуванням несплати відповідачем ОСОБА_1 житлово-комунальних послуг з нього на користь позивача підлягає до стягнення 18 852,44 грн. Порушене відповідачем ОСОБА_1 цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Розглядаючи заявлені вимоги до відповідача ОСОБА_2 , суд установив наступне.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області від 22 квітня 2021 року зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: Львівська область, Мостиський район, с.Ятвяги, починаючи з 25 липня 2007 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 липня 2021 року за № 265712656 убачається, що право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано: з 09 серпня 2018 року за Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»; з 22 січня 2020 року за ОСОБА_5 .

Підсумовуючи наведене, з урахуванням відсутності відповідних уточнених вимог позивача, останнім не доведено, що на відповідача ОСОБА_2 покладено обов`язок сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги за згаданий період. Позивачем достатніми доказами не підтверджено, хоча це є його процесуальним обов`язком, підставність заявлених вимог до ОСОБА_2 . Довідка самого позивача від 12 липня 2019 року, в якій зазначено: Власник, ОСОБА_2 (Реєстраційне посвідчення№ НОМЕР_1 від 23.06.1997 р.)» за встановлених вище обставин не є переконливим доказом належності квартири у період, за який утворилася заборгованість. Позов до такого відповідача є безпідставним.

Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, а саме: до відповідача ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення, а до відповідача ОСОБА_2 - відмовити. У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду.

Судові витрати

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача ОСОБА_1 слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2102,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 18 852,44 грн заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01 квітня 2018 року по 31 липня 2019 року, з яких: 9974,87 грн - централізоване опалення; 3199,99 грн - централізоване постачання гарячої води; 4309,59 грн - інфляційні нарахування; 1437,24 грн - 3 % річних.

Відмовити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 2102,00 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код за , м.Львів, вул.Д.Апостола, 1

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , Львівська область, Мостиський район, с.Ятвяги

Повне судове рішення складено 14 липня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко