РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3333/20

06 липня 2021 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача - ОСОБА_8.

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідачів - адвоката Євгеюка О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Органу опіки та піклування Малолюбашанська сільська рада в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дітей від батьків з позбавленням їх батьківських прав і стягненням аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Малолюбашанська сільська рада звернувся в суд з позовною заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дітей від батьків з позбавленням їх батьківських прав і стягненням аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що у Малолюбашанській сільській раді на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах, із березня 2018 року перебуває сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню дочку ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причиною взяття сім`ї на облік є проживання дітей у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків із виховання та утримання дітей. Так, 21 травня 2019 року малолітня ОСОБА_3 залишилася без батьківського піклування у зв`язку з тим, що мати малолітньої ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_6 поїхала у невідомому напрямку та залишила доньку без нагляду. Малолітню ОСОБА_3 21 травня 2019 року було влаштовано у комунальний заклад «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, в якому вона перебувала по 25 серпня 2020 року. Відповідно до рішення Костопільського районного суду (справа 564/2666/19) органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації відмовлено у задоволені позову в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 25 серпня 2020 року малолітня ОСОБА_3 була повернута у сім`ю. Батько дітей ОСОБА_2 офіційно не працює. З його слів має тимчасові заробітки. Мати ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку. Сім`я проживає в селі Данчиміст Костопільського районну у будинку який винаймають без укладення договору найму. Громадяни ОСОБА_2 мають недостатній виховний потенціал. Інформація про конфліктні ситуації у сім`ї членами родини замовчувалася та не надавалася суб`єктам соціальної роботи. 22 грудня 2020 року о 10 год. 53 хв. отримано повідомлення від директора комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради ОСОБА_7 щодо ймовірного вчинення фізичного насильства по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 з боку вітчима ОСОБА_2 . Того ж дня комісія виїхала за місцем проживання сім`ї - АДРЕСА_1 для проведення оцінки рівня безпеки дитини. Встановлено про наявність загрози для життя та здоров`я неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 . Дітей було негайно вилучено та влаштовано до КНП «Березнівська центральна районна лікарня» на медичне обстеження. Впродовж доби було прийнято рішення виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради № 27 від 23 грудня 2020 року «Про негайне відібрання дітей». Позивач вважає за доцільне відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 у громадянки ОСОБА_1 , малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позбавленням батьківських прав та стягненням аліментів на їх утримання у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі та їх представник - адвокат Євгеюк О.Є. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема посилаються на те, що позивачем не наводиться будь-яких обґрунтованих доводів недбалого ставлення відповідачами до виконання батьківських обов`язків. Відповідачі з дітьми проживали по АДРЕСА_2 . Сім`я живе за рахунок заробітків відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у зв`язку з народженням третьої дитини на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу у зв`язку з народженням дитини. Як на підставу відібрання дітей у відповідачів з позбавленням батьківських прав та стягнення аліментів позивач вказує на повідомлення від 22.12.2020 року від директора КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради ОСОБА_7 щодо ймовірного вчинення фізичного насильства по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 з боку вітчима ОСОБА_2 . Однак, інцидент, який трапився між вітчимом ОСОБА_2 та падчеркою ОСОБА_3 22.12.2020 року не може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав іншого відповідача ОСОБА_1 , оскільки вона не вчиняла по відношенню до доньки жодних протиправних дій і в дитини не має претензій до матері. Відповідачі намагаються створювати всі належні умови для проживання, навчання та виховання дітей. Ними створені задовільні умови: старші діти відвідують школу, мають свою кімнату, нагодовані, одягнуті. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніколи не відмовлялись та не відмовляться від дітей, виявляють батьківську турботу, бажають займатись їх вихованням і щоб діти проживали однією сім`єю з ними, оскільки сім`я зможе дати дітям належну турботу, затишок та безпечні умови проживання і виховання. Жодні умови проживання дітей, у тому числі в центрі реабілітації дитини, прийомних сім`ях тощо, не замінять дітям батьківську турботу та виховання.

Допитана в судовому засіданні, як свідок неповнолітня ОСОБА_3 , пояснила, що заперечує проти позбавлення її матері ОСОБА_1 батьківських прав, хоче повернутися додому. Спілкується з вітчимом, останній попросив у неї вибачення. Під час перебування в центрі мама з вітчимом її відвідували.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 від 27.08.2012 року (а.с.9) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії НОМЕР_2 від 05.08.2020 року, ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про на-родження останньої серії НОМЕР_3 від 29.10.2010 року(а.с.6).

Неповнолітня ОСОБА_3 та малолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідками про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1796/02, №1797/02 та №1798/02 від 23.12.2020 року (а.с.15-17).

З характеристик наданих на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що останні за місцем проживання зарекомендували себе не однозначно, не в повній мірі виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до їх дітей, до адміністративної відповідальності не притягувались (а.с.18 -19).

Згідно рішення Костопільського районного суду від 10.07.2020 року відмовлено у задоволенні позову Органу опіки та піклування Костопільська районна державна адміністрація Рівненської області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 54-57).

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від 22.12.2020 року, було встановлено про наявність загрози для життя та здоров`я неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 ( а.с. 33-41).

Встановлено, що 23.12.2020 року виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради прийнято рішення №27 «Про негайне відібрання дітей», неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з виникненням загрози їх життю та здоров`ю (а.с. 59).

Згідно наказу Служби у справах дітей Малолюбашанської сільської ради №1 від 24.12.2020 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_4 » останнього тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживають за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 99).

Наказом Служби у справах дітей Малолюбашанської сільської ради №6 від 09.02.2021 року «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 » останню тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за проживають за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 98).

З листа Малолюбашанського центру первинної медико-санітарної допомоги від 05.04.2021 року №47 вбачається, що неповнолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_5 тимчасово влавштовано у родину дідуся ОСОБА_11 та бабусі ОСОБА_10 , що проживають за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 на даний час знаходиться в КЗ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Рівненської обласної ради, стан здоров`я малолітніх дітей тримається на постійному контролі завідувачем ФАП с. Данчиміст ОСОБА_13 , діти здорові (а.с. 149-150).

Згідно останнього акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.05.2021 року санітарно-гігієнічний стан будинку задовільний, в будинку чисто прибрано, прибудинкова територія впорядкована. Для дітей створені такі умови: вони облаштували кімнату для дітей, кожна дитина забезпечена індивідуальним місцем для сну та відпочинку, є стіл для приготування уроків, іграшки, шафа для одягу. Будинок забезпечений пічним, електрооснащенням, є холодильник, пральна машина, доступ до води (криниця) (а.с. 160-161).

Згідно висновку про розв`язання спору, затвердженого рішенням №116 від 14.05.2021 року виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Рівненської області, орган опіки та піклування Малюлюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області вважає за доцільне відібрати неповнолітню ОСОБА_3 у громадянки ОСОБА_1 , малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позбавленням батьківських прав (а.с. 127-138).

В судовому засіданні також було заслухано свідків.

Так, свідок ОСОБА_14 , інспектор апарату Малолюбашанської сільської ради, в судовому засіданні пояснила, що 22.12.2020 року надійшло повідомлення про жорстоке поводження щодо дитини ОСОБА_3 . Комісія виїхала за місцем проживання сім`ї для проведення оцінки рівня безпеки дитини, де був складений акт жорстокого поводження над дитиною. ОСОБА_3 заявляла, що її побив відчим, спричинив тілесні ушкодження, тому вона боїться залишатись з батьком. Також молодший ОСОБА_6 повідомляв, що боїться залишатись з татом, бо він його вдарив. Комісія дійшла висновку забрати дітей. Дітей відвезли в лікарню для проведення медичного огляду, пізніше ОСОБА_4 забрала бабуся. Крім того, свідок повідомила, що після даного випаду щомісяця відвідує дану сім`ю, вони встановили вікна в будинку, зробили зовні будинку косметичний ремонт. В будинку прибрано, створені умови для проживання дітей. Відповідач ОСОБА_1 відвідувала ОСОБА_3 в реабілітаційному центрі.

Свідок ОСОБА_16 , інспектор служби у справах дітей Малолюбашанської сільської ради, повідомила, що 22.12.2020 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення від директора КЗ Олександрійської школи щодо ймовірного вчинення фізичного насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_3 Службою у справах дітей було зібрано комісію та направлено за місце перебування дитини для здійснення акту оцінки рівня безпеки. У ОСОБА_3 при огляді лікарем були виявлені фізичні подряпини, тобто рани. При огляді ОСОБА_4 медиками тілесних ушкоджень не виявлено, але останній повідомив, що боїться тата, найменша ОСОБА_5 була неушкоджена. Причиною конфлікту, за словами відчима було некоректне ставлення ОСОБА_3 до нього. Комісія дійшла висновку забрати дітей. Свідок зазначила, що це єдиний випадок у цій сім`ї щодо фізичного насильства над дітьми. Зі слів дідуся та бабусі батьки відвідують неповнолітніх дітей, допомагають матеріально. Згідно інформації, наданої центром мати відвідувала ОСОБА_3 один раз, здебільшого це телефонні дзвінки, після яких дитина почувається погано, в неї стресовий емоційний стан. Вітчим не відвідував неповнолітню ОСОБА_3 в реабілітаційному центрі. Діти щеплені, матір привозить їх на огляд.

Свідок ОСОБА_17 , лікар Малолюбашанської моноамбулаторної загальної практики сімейної медицини, в судовому засіданні пояснила, що 22.10.2020 року оглядала найменшу дитину з сім`ї ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень у неї виявлено не було, наступний був оглянутий ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень теж не виявлено. ОСОБА_3 жалілась на головні болі, при огляді виявлено тілесні ушкодження, а саме припухлість носа, правої щоки і потилиці, її госпіталізували, пояснила, що її вдарив вітчим, вона його боялась.

Свідок ОСОБА_13 , завідувач Данчимістського фельдшерсько-акушерського пункту, в судовому засіданні пояснила, що тримає на контролі стан здоров`я дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Оглядала малолітню ОСОБА_5 у віці з 2 місяців, була на патронажі дитини на дому, дитина здорова. Зазначила, що ОСОБА_5 була оглянута головним лікарем, остання не набирала вагу, з мамою була проведена бесіда, після чого ОСОБА_5 догодовували сумішшю. ОСОБА_6 здоровий, протягом 2020-2021 років один раз хворів, з будь-якими тілесними ушкодженнями не звертався.

Свідок ОСОБА_21 , дільничий офіцер поліції Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, в судовому засіданні пояснив, що по факту дзвінка працівників соціальної служби, у сім`ї ОСОБА_2 відбувся конфлікт неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з відчимом. Вказав, що сім`я ОСОБА_2 алкогольними напоями не зловживає, ОСОБА_1 періодично покидала місце проживання та оголошувалась в розшук за заявою чоловіка. ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалась.

У відповідності до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов`язки батьків передбачені у статті 12 Закону України «Про охорону дитинства».

За змістом ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ці підстави є вичерпними.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено і в положеннях ст. 151, 160,163 СК України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в якнайкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідачів відносно своїх неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням ними своїх батьківських обов`язків.

Окрім того, із поведінки відповідачів в судових засіданнях вбачається, що вони люблять своїх дітей, усвідомлюють свої помилки та бажають їх виправити.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками відповідачами, які б були підставою застосування відносно них крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Так, позивачем не було надано належних та достатніх доказів того, що

відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідачі не притягувались до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають. Намагаються створювати всі належні умови для проживання, навчання та виховання дітей.

Окрім того, вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги, що сам факт заперечення відповідачами проти позовної заяви про позбавлення батьківських прав, свідчить про їх інтерес до дітей, бажання бути з ними, виховувати їх та піклуватися про них.

Крім того, допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 заперечила проти позбавлення її матері ОСОБА_1 батьківських прав, пояснила, що хоче повернутись додому і жити з сім`єю.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Враховуючи, викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, однак попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на Орган опіки та піклування: Малолюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області контроль за виконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно їхніх неповнолітніх дітей.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд вважає, що оскільки позовна вимога про позбавлення батьківських прав до задоволення не підлягає, то підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів не має, а тому в цій частині позовних вимог позивачу також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Малолюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області в інтесесах неповнолітньої ОСОБА_3 , малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дітей від батьків з позбавленням їх батьківських прав і стягненням аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про необхідність змінити своє ставлення до виховання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на Орган опіки та піклування Малолюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області контроль за виконанням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 батьківських обов`язків відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Орган опіки та піклування - Малюлюбашанська сільська рада Костопільського району Рівненської області, вул. Соборна,10, с. Мала Любаша Костопільський район, Рівненська область.

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2021 року.

СуддяО. С. Цвіркун