Справа № 2н-6172/08
Провадження № 6/522/696/21
УХВАЛА

15 липня 2021 року Приморський районний суд м Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу у справі №2н-6172 від 04 липня 2008 року таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року до Приморського районного суду міста Одеси із заявою про видачу судового наказу звернулося Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

За результатами розгляду заяви суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль, розташованого за адресою: 01011, м.Київ, вул. Лескова, 9, іден. код № 14305909, в особі Одеської обласної дирекції ВАТРайффайзен Банк Аваль, поштова адреса: 65000,м.Одеса, вул. Садова,10, МФО 328351, , р/р НОМЕР_1 - заборгованість по кредитному договору № № 014/0077/74/69810 від 02.02.2007 р. у сумі 180 960,06 дол. США, що по курсу НБУ на 26.06.2008р. складає 877 602,00 грн. та кошти за сплату державного мита та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи - у сумі 865 грн.

05 липня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про визнання судового наказу по справі № 2н-6172/08 від 07 липня 2008 року таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19 лютого 2018 року по справі № 522/10225/17, яке залишено без змін Апеляційним судом Одеської області постановою від 18 грудня 2018 року взаємовідносини між ОСОБА_1 , як поручителем та спадкоємицею ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/0077/74/69810 від 02.02.2007 року - припинено.

Таким чином, на думку заявниці, з урахуванням обставин встановлених у позовному провадженні із заслуховуванням сторін встановлено відсутність правових підстав для стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом цієї норми закону підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року по справі № 755/15479/14-ц.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Судом у позовному провадженні по справі № 522/10225/17 встановлено відсутність боргових зобов`язань за кредитним договором № 014/0077/74/69810 від 02.02.2007 року, тим же рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 , тобто ОСОБА_1 набула прав та обов`язків ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Беручи до уваги особливості позовного провадження, що полягають у змагальності сторін та особливості наказного провадження, що передбачає безспірність стягнення, беручи до уваги врегулювання спірних правовідносин судовим рішенням зі спливом часу та з у рахуванням думок учасників процесу № 522/10225/17 суд вважає неможливим безспірне стягнення за судовим наказом у справі № 2н-6172 від 04 липня 2008 року та доходить до висновку про необхідність визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 173, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу №2н-6172 від 04 липня 2008 року виданого Приморським районним судом міста Одеси за заявою Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення таким, що не підлягає виконанню - задовольнити

Визнати судовий наказ, виданий Приморським районним судом міста Одеси у справі №2н-6172 від 04 липня 2008 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

15.07.2021