Провадження №: 2-з/755/212/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статусу відповідачів - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ченцова Наталія Аркадіївна, особи, які можуть набути статусу третіх осіб: ОСОБА_3 , Друга Київська державна нотаріальна контора, про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

у с т а н о в и л а:

12.07.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статусу відповідачів - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ченцова Наталія Аркадіївна, особи, які можуть набути статусу третіх осіб: ОСОБА_3 , Друга Київська державна нотаріальна контора, про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

У вказаній заяві представник ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Вимоги заяви мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 після смерті якої відкрилась спадщина на кв. АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем померлої за заповітом від 17.06.2020 року є заявниця. 03.11.2020 року заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із чим було заведено спадкову справу №614/2020. У черні 2021 року заявниця дізналась, що начебто за життя ОСОБА_4 за договором дарування від 02.02.2012 року подарувала Ѕ частину зазначеної квартири ОСОБА_2 . Заявниця вказує, що зазначений договір є підробленим, підпис у ньому не схожий на підпис померлої ОСОБА_4 , а тому цей договір є недійсним. За наведених обставин позивач має намір звернутись до суду із позовом про визнання вказаного договору дарування недійсним, визнання за заявницею права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом та витребування на користь заявниці від ОСОБА_2 зазначеної квартири. ОСОБА_2 лише 20.05.2021 року зареєструвала своє право власності на частину квартири відповідно до договору дарування від 02.02.2012 року. За відсутності будь-якої згоди заявниці, її поінформованості та волі, за наявності судового спору, ОСОБА_2 фактично може позбавити заявницю її права власності на майно, яке є спірною власністю та предметом майбутнього судового спору. Тобто, на даний час існує реальна загроза того, що ОСОБА_2 відчужить (продасть, подарує, і т.д.) спірне майно, і в такому разі захистити свої права для ОСОБА_1 буде неможливо, а також внаслідок цих можливих дій можуть постраждати інші особи, які стануть стороною такого правочину і втратять грошові кошти або інші цінності, укладаючи договір, який стосується нерухомості, реєстрація яких є фактично на даний час є спірною. За таких обставин доречним на даний час є негайне накладення арешту на предмет спору. Підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Найбільш ефективним способом забезпечення позову є накладення арешту. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки майбутній відповідач може відчужити фактично неналежне йому майно без відома та згоди позивача. Спірне майно, не перебуваючи в арешті, може бути відчужене ним на користь третіх осіб і таким чином права позивача не зможуть бути відновлені.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви та додатки до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, квартира стосовно якої ОСОБА_1 має намір звернутись до суду щодо визнання недійсним договору дарування 1/2 частини квартири, визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом та витребування квартири від відповідача на користь позивача, знаходиться на території Дніпровського району м. Києва, отже за правилами ст. 30 ЦПК України, заява представник ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісті поданої заяви вбачається, що предметом майбутнього позову є: визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 від 02.02.2012 року; визнання за ОСОБА_1 права власності на кв. АДРЕСА_1 та витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_1 .

Загалом, оскільки предметом майбутнього позову заявлено, зокрема, визнання права власності на квартиру та її витребування, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є співмірним до майбутніх позовних вимог та є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення або частково задоволення позову, і забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду, у разі визнання судом прав та інтересів майбутнього позивача дійсно порушеними.

При цьому, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України чітко визначено, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно може бути застосовний стосовно майна яке належить відповідачу або підлягає передачі відповідачу і знаходиться в нього чи інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належить не ціла частка квартири, а Ѕ частини, що підтверджується копією договору дарування Ѕ частини квартири від 02.02.2012 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.06.2021 року.

Відтак накладення арешту на нерухоме майно як захід забезпечення майбутнього позову можливий лише в частині такого майна, що належить майбутньому відповідачу, отже заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири, яка належить особі, що може набутити статусу відповідача.

Ураховуючи положення ст. 154 ЦПК України судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Особа, яка може набути статусу відповідача може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статусу відповідачів - ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ченцова Наталія Аркадіївна, особи, які можуть набути статусу третіх осіб: ОСОБА_3 , Друга Київська державна нотаріальна контора, про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування 1/2 частини квартири від 02.02.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л., зареєстрованого в реєстрі за номером 314.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 13.07.2021 року.

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -