Справа № 524/47/21
Провадження №2/524/1359/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуціцивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

В С Т А Н О В И В:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 37476,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 19.02.2020 по 31.12.2020 року відповідач користувалась земельною ділянкою площею 312 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте плату за користування такою ділянкою у встановленому порядку не вносила, внаслідок чого Кременчуцька міська рада не отримала орендну плату у розмірі 37476,70 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

17.03.2021 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Порхун С.В. подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що 25.08.2020 року відповідач зверталась до Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності. Однак, рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.09.2020 року вирішено виключити питання надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі щодо відповідача. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 року визнано протиправним рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.09.2020 року в цій частині. Зобов`язано позивача розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2020 року. Отже, сам позивач чинить перешкоди відповідачу в оформленні земельної ділянки.

Крім того, Кременчуцькою міською радою безпідставно застосовано ставку орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі. В той час у випадку набуття відповідачем права власності на земельну ділянку ставка земельного податку складає 3 %. Також, матеріали справи не містять доказів, на якій підставі та на яких умовах земельна ділянка використовувалась попереднім власником.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , остання користувалась земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів з тренувальним залом та офісними приміщеннями в кварталі АДРЕСА_1 , загальною площею 312 кв.м., кадастровий номер :06:003:0025. Згідно з п. 8 договору оренди, його укладено терміном на 5 років.

Договір зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2007 р. за № 46.

Таким чином, за відсутності доказів пролонгації даного договору, строк його дії сплив 17.08.2012 р.

У період з 03.08.2012 року по 19.02.2020 року власником вищевказаного об`єкту нерухомості був ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно договору купівлі-продажу від 19.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М., ОСОБА_1 набула право власності на гаражі з надбудовою тренажерного залу та офісних приміщень, загальною площею 547 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 312 кв.м., кадастровий номер :06:003:0025.

Посилаючись на те, що у період з 19.02.2020 р. по 31.12.2020 р. ОСОБА_1 використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, Кременчуцька міська рада просить стягнути з останньої безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати в сумі 37476,70 грн.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 наведених норм законодавства, з огляду на неоформлення нею права користування земельною ділянкою у вказаний період.

Згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації права оренди відповідача за період з 19.02.2020 р. по 31.12.2020 р.

Таким чином, відповідач користувалась спірною земельною ділянкою у заявлений до стягнення період без достатніх правових підстав.

Отже, в даному випадку до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди (іншого речового права) щодо земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування нею без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, а наявність або відсутність вини відповідача в даному випадку не підлягає дослідженню.

Таким чином, посилання відповідача на вжиття нею відповідних заходів та неправомірність відмови Кременчуцької міської ради у наданні їй спірної земельної ділянки у постійне користування, не підлягають дослідженню в межах даної справи, оскільки наявність/відсутність вини в діях відповідача не впливають на предмет доказування та на вирішення спору по суті.

До того ж, намагання оформити земельні правовідносини шляхом надання (виділення) згаданої земельної ділянки у постійне користування відповідача не звільняють останньої від обов`язку оформити орендні правовідносини до моменту реєстрації за нею права такого постійного користування.

Суд зауважує, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою.

При цьому, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Як зазначено вище, у заявлений до стягнення період відповідач не оформила орендні правовідносини з позивачем та не зареєструвала своє право оренди на земельну ділянку, відтак таке користування слід визнати таким, що відбулося без достатніх правових підстав.

Відповідно до витягу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 4318/0/212-19 від 17.09.2019 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :06:003:0025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 312 кв.м. становить 841 501,44 грн.

Дослідивши розрахунок позовних вимог судом встановлено, що позивачем розраховано безпідставно збережені кошти за 326 календарних дні користування відповідачем земельною ділянкою у 2020 році за нормативною грошовою оцінкою, яка наведена у витягу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

При здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати Кременчуцької міською радою застосовано ставку орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, на якій підставі та на яких умовах земельна ділянка використовувалась попереднім власником нерухомого майна ОСОБА_2 .

Оскільки належних та допустимих доказів застосування такого розміру річної плати позивачем не надано, суд вважає що до спірних правовідносин слід застосувати ставку орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що є мінімальною ставкою за вимогами податкового законодавства.

Також, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що позивачем в своєму розрахунку не застосовано понижуючого коефіцієнту 0,6.

Натомість, застосування такого коефіцієнту відповідає рішенню Кременчуцької міської ради від 21.04.2011 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 23.09.2008 р. «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці», рішенню КМР від 02.02.2016 р. «Про внесення змін до рішення КМР від 29.05.2012 р. «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 р. № 94-908вих12 на рішення КМР від 27.12.2011 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.11.2009 р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області».

Відповідно до зазначеного рішення Кременчуцької міської ради від 02.02.2016 р., у період з 01.01.2016 р. нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 60 % від затвердженої нормативної грошової оцінки.

Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення коштів, суд вважає, що обґрунтовано заявленими до стягнення є безпідставно збережені кошти в сумі 13 491,61 грн., оскільки: 841 501,44 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 = 15 147,02 грн. (сума річного розміру орендної плати). Ця сума (15 147,02 грн.) помножується на кількість днів безоплатного користування земельною ділянкою (326) та розділяється на загальну кількість днів у році (366), внаслідок чого безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати становлять 13 491,61 грн.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 13 491,61 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1716,56 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, площа Перемоги, 2; ) грошові кошти за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 13 491,61 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 756,72 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк