Справа № 216/1648/17
провадження 2/216/161/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кравець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Кривому Розі в Дніпропетровській області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про захист житлових прав дитини, визнання правочину недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про визнання права власності, -

СУТЬ СПОРУ:

06 квітня 2017 року ОСОБА_1 , яка є прийомною матір`ю та діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус Криворызького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про захист житлових прав дитини та визнання правочину недійсним. В обґрунтування позову вказує, що вона є особою, яка влаштувала дитячий будинок сімейного типу де знаходиться неповнолітній ОСОБА_3 , який є дитиною, яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини ОСОБА_4 , рішенням суду від 06.08.2015 року позбавлена батьківських прав, а батько дитини ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина ОСОБА_3 у період з 14.11.2014 року по 18.09.2015 року перебував у КЗ Центр соціально - психологічної реабілітації дітей № 1. До 14.11.2014 року ОСОБА_3 проживав разом з матір`ю ОСОБА_4 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний будинок належав на праві приватної власності прадідусю дитини ОСОБА_7 , який у 2014 році помер, спадщину після його смерті отримала онука ОСОБА_4 . 21.07.2015 року за договором купівлі-продажу № 649 від 24.07.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Лігутою Л.В. було відчужено будинок АДРЕСА_1 , та власником вказаного будинку стала ОСОБА_2 . Позивач вважає, що за дитиною позбавленою батьківського піклування, зберігається право на житло, а саме право безперешкодного користування та постійного проживання у вказаному домоволодінні. Таке відчудження здійснено з порушенням житлових прав дитини, позбавленої батьківського піклування, бо орган опіки і піклування згоди на відчудження житла, де проживав ОСОБА_3 із матір`ю не давав. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, на її захист ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просила визнати недійсним договір купівлі- продажу № 649 від 24.07.2015 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень та відновити становище, яке існувало до порушення прав неповнолітнього ОСОБА_3 на вказане житло.

Ухвалою судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.04.2017 року було відкрито провадження по справі та призначено попередній судовий розгляд (а.с. 21).

Згідно з розпорядженням № 543 від 15.06.2017 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, цивільну справу № 216/1648/17 прийято до провадженні судді Биканова І.Р. та призначено судове засідання по справі (а.с.34).

Ухвалою суду від 07.12.2018 р., винесеною Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу у складі судді Бутенко М.В., згідно з розпорядженням заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 2796 від 07.12.2018 року, цивільна справа № 216/1648/17-ц відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, шляхом повторного перерозподілу була передана судді Бутенко М.В. та прийнята нею до свого провадження та призначено судовий розгляд (а.с. 163 - 165).

08.11.2018 ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус Лігута Лариса Вячеславівна про визнання права власності. В обґрунтування зустрічного позову вона зазначила, що придбала у власність житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу будинку від 24.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровсткої області Лігутою Л.В. Саме тоді, 24.07.2015, було зареєстровано її право власності на зазначений будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає себе добросовісним набувачем, оскільки при вчиненні правочину вона вжила всіх розумних заходів, виявила обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчудження майна. Вона неодноразово зустрічалася зі стороною продавця та її представника за довіреністю, ані продавець ані її представник жодного разу не згадали про наявність у неї малолітньої дитини та про будь-які житлові права дитини щодо будинку, тому просила визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 24.07.2015 року та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та відмовити в задоволені первісних позовних вимогах(а.с. 152-155).

Ухвалою суду від 02.03.2018 року витребувано докази від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. (а.с. 67).

На запит суду від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. надійшли копії документів, на підставі який було вчинено договір купівлі - продажу (а.с. 72 - 120).

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в

в судовому засіданні свою позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити, в задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, оскільки жилі приміщення, в яких проживають діти, позбавлені батьківського піклування не можуть бути відчуджені без отримання згоди органів опіки та піклування. В судове засідання призначене на 13.07.2021 не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи 13.07.2021 у її відсутність.

Представник позивача за зустрічним позовом та представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав зустрічну позовну заяву, просив її задовольнити, проти первісного позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В судове засідання призначене на 13.07.2021 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи 13.07.2021 у його та ОСОБА_2 відсутність.

Представник третьої особи за первісним позовом та зустрічним позовом - Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Чуйко І.А. в судовому засіданні пояснила, що вважає за доцільне визнати за ОСОБА_3 дитиною, позбавленою батьківського піклування, право на житло, а саме на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , встановивши неповнолітньому ОСОБА_3 права безперешкодного користування вказаним домоволодінням та постійного проживання у вказаному домоволодінні, визнавши недійсним договір купівлі - продажу.

Третя особа за первісним позовом та зустрічним позовом - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності В судове засідання призначене на 13.07.2021 не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи 13.07.2021 у її відсутність.

Вислухавши пояснення позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом, представника третьої особи за первісним позовом та за зустрічним позовом, допитавши свідків, з`ясувавши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження дитини записані мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько ОСОБА_5 (а.с. 7).

Рішенням Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2015 року у справі № 216/605/15 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-11). Батько дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9).

Рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради № 333 від 16.09.2015 року було створено дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім`ї ОСОБА_1 (а.с. 4-6) та влаштовано до нього малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 19.08.2015 року № 287 «Про надання малолітньому ОСОБА_3 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8).

Дитина ОСОБА_3 у період з 14.11.2014 року по 18.09.2015 року перебував у КЗ Центр соціально - психологічної реабілітації дітей № 1 (а.с. 12). Згідно акту про вибуття дитини до дитячого будинку сімейного типу від 18.09.2015 року, дитину було передано в прийомну сім`ю ОСОБА_1 (а.с. 13).

Судом також встановлено, що до 14.11.2014 року дитина ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_4 , проживав за адресою АДРЕСА_1 , який згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності № 30548641 від 05.12.2014 року, належить ОСОБА_7 (а.с. 14), що також встановлено в рішенні виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 16.09.2015 року «Про створення дитячого будинку сімейного типу» (а.с. 4-6).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщину у вигляді будинку АДРЕСА_1 успадкувала його онука ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.03.2015 року (а.с.80).

У силу договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.07.2015 року, укладеного між ОСОБА_10 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 649, був відчужений будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м. (а.с.73-74).

Судом встановлено, що на сьогоднішній день ОСОБА_3 власного житла та майна в м. Кривому Розі немає. В матеріалах справи наявна довідка № 1 видана 15.02.2015 року виконавчим комітетом Центрально - Міської районної ради м. Кривий Ріг, з якої вбачається, що по АДРЕСА_1 станом на 15.02.2015 року ніхто не був прописаний та не проживав, житло за малолітніми та неповнолітніми дітьми не було закріплено, не спростовує права неповнолітнього ОСОБА_3 на житло та право останнього на безперешкодне користування вказаним домоволодінням та проживання в ньому (а.с. 75).

Нормами статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що за дітьми-сиротамита дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сиротита діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, мають право проживати в дитячих будинках сімейного типу до повернення їм зазначеного житла або надання житла місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Отже, відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відсутність реєстрації дитини не є підставою для відмови в позові.

Такий правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2012 року № 6-396цс15 у справі за позовом про визнання недійсним договору іпотеки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ст. 215 ЦК України та згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в абз.5 п.5 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, у разі вчинення правочину стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, попередня згода органу опіки та піклування є обов`язковою. До такого висновку прийшов Верховний суд України при розгляді справи за №6-392цс15.

Відповідно до правової позиції, викладеної і в постанові ВерховногоСуду України при розгляді справи №6-589цс16, за змістом частини шостої статті203, частини першої статті215 Цивільного кодексу правочин, що вчиняється і суперечить правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним.

Вчинення певного правочину без попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує встановлену статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» заборону. Проте сам по собі цей факт не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред`явлено позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення.

Відповідно дост.224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування.

Однак як вбачається з матеріалів справи вказаний правочин не відповідає інтересам неповнолітнього ОСОБА_3 , оскільки було відчужено будинок АДРЕСА_1 , де проживав неповнолітній ОСОБА_3 та власником вказаного будинку стала відповідачка ОСОБА_2 , яка немає ніякого відношення до дитини.

Допитаний в якості свідка неповнолітній ОСОБА_3 , який зараз є курсантом, в судовому засіданні пояснив, що у 2010 році він пішов до школи та на той час проживав в будинку АДРЕСА_2 разом з матір`ю та бабусею, потім з 2014 року він перебував у реабілітаційному центрі. Останній раз матір бачив приблизно у 2017 році. Зі слів свого прадіда ОСОБА_7 , пам`ятає як той говорив, що будинок він залишить йому у спадок.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він є рідний дядько ОСОБА_3 , ОСОБА_3 доводиться йому племінником, дитина народилася у будинку АДРЕСА_1 , весь час там проживав з прабабусею та прадідусем, бабусею та дідусем та його матір`ю ОСОБА_14 . Вказаний будинок належав на праві власності прадідусю ОСОБА_7 , після його смерті ОСОБА_15 залишилась проживати та прийняла спадщину після смерті прадідуся. У матері ОСОБА_3 невідомі особи хотіли забрати будинок, коли продався будинок він не пам`ятає, якась ОСОБА_16 їй допомогала вступити в спадщину та потім продати будинок. Чи отримала гроші ОСОБА_17 йому не відомо, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_7 вона померла.

Свідок ОСОБА_18 , в судовому засіданні пояснив, що він є дідусем ОСОБА_3 він з дня свого народження проживав у будинку АДРЕСА_1 Розі, звідти пішов до школи, потім в інтернат. Після смерті прадіда ОСОБА_7 в спадщину вступила ОСОБА_19 . ОСОБА_20 стала до неї ходити в гості, а через два тижні ОСОБА_15 пропала, а після цього позвонила та сказала, що живе в селі.

Свідок ОСОБА_21 , яка є директором школи, де навчав ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що мати хлопця ОСОБА_15 була в місцях позбавлення волі, на той час бабуся була його опікуном, підтвердила той факт, що спадщину після смерті прадіда отримала мама ОСОБА_3 - ОСОБА_15 . В будинку на момент вступу дитини у перший клас у 2010 році ОСОБА_3 проживав разом з бабусею і мамою, неодноразово адміністрація школи відвідувала родину за адресою АДРЕСА_1 . До моменту коли дитину забрали в центр реабілітації за клопотанням школи будинок був у задовільному жилому стані, але не було електрики відключили за несплату, було нічне опалення, мама не прибиралася, в домі були антисанітарні умови. При вступі до школи була довідка про проживання дитини, родинна постійно була під супроводом як неблагополучна, 13.11.2014 року був останній день в будинку АДРЕСА_1 , а після цього дитина була відправлена в центр.

Поясненням свідків суд надає доказове значення, оскільки вони повністю підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Крім того, в матеріалах справи надані акти обстеження умов проживання від 14.11.2014 року, від 09.09.2014 року від 08.01.2014 року за адресою АДРЕСА_1 , з яких видно, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно разом з матір`ю ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_22 проживали та користувались будинком АДРЕСА_2 .

Таким чином встановлено, що на момент укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу від 24.07.2015 року за неповнолітнім ОСОБА_3 було збережено право користування вищезазначеним будинком, а відтак надання згоди органу опіку та піклування на укладення правочину була обов`язковою.

Проте орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради на укладення договору купівлі-продажу дозволу не надавав.

Враховуючи те, що неповнолітня дитина до відібрання його проживала у будинку свого прадідуся ОСОБА_7 та за ним було збережено право користування на зазначене житло, у зв`язку із чим дії відповідача щодо укладення договору купівлі - продажу без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування є такими, що призвели до порушення гарантованих дитині прав на користування вищезазначеною житловим будинком.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача за первісним позовом на безпідставність та недоведеність вимог позивача за первісним позовом, суд не може прийняти до уваги і тому відноситься до них критично, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів про те, що відчудження будинку здійснено з порушенням житлових прав дитини, позбавленої батьківського піклування.

На підставі вищевикладеного та аналізуючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , слід відмовити за необґрунтованістю вимог та відсутністю доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в дохід держави судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1280 грн., відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 258-259, 263-265, 354, 355, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про захист житлових прав дитини, визнання правочину недійсним, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , який є дитиною, позбавленою батьківського піклування, право на житло, а саме на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , встановивши ОСОБА_3 право безперешкодного користування та постійного проживання у вказаному домоволодінні.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку № 649 від 24.07.2015 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , житловою площею 35,2 кв.м, загальною площею 64,1 кв.м., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Ларисою Вячеславівною, зареєстровано в реєстрі за № 649.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 23129077 від 24.07.2015 року, згідно якого право приватної власності на домоволодіня за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 , та відновити становище, яке існувало до порушення прав неповнолітнього ОСОБА_3 на вказане житло.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про визнання права власності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про сторони:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_4 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа за первісним позовом та за зустрічним позовом: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, юридична адреса: 50099, м. Кривий Ріг вул. Свято- Миколаївська, 27.

Третя особа за первісним позовом та за зустрічним позовом- приватний нотаріус Криворізьког міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна, місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 30/60.

Суддя: М. В. Бутенко