Справа №345/2286/21
Провадження № 2/345/769/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2021 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його наступним. 20.05.2018 між ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 49 на суму 3000 грн. строком на 16 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. за кожен день користування. Таким чином, згідно кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000, 00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960 грн. у строк до 04.06.2018, а також неустойку у вигляді пені.Позивачем свої зобов`язання за даним договором виконані в повному обсязі на відміну від відповідача, який порушив умови договору і станом на 05.05.2021 має заборгованість в розмірі 72 370,19 грн., з яких: 3 000 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 63 994,14 грн. заборгованість за відсотками; 1 355,86 грн. пені за порушення зобов`язання; 953,80 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 3 066,39 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, 20.05.2018 між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 49, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті позивача, згідно умов якого остання отримала кредит на особисті потреби у розмірі 3000 грн. строком на 16 днів - до 04.06.2018 та зобов`язалася його повернути і сплатити відсотки у розмірі 960 грн. (розмір відсотків: 2% за кожен день користування кредитом, (730 відсотків річних). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 20.05.2018. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 % (а.с.11).

Відповідно до п.п.4-6 заяви-анкети ОСОБА_1 підтвердила, що доступ до заповнення від її імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1 або ІНФОРМАЦІЯ_2) належить лише їй, ні які інші особи не мають можливості скористатись від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від її імені на сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 або ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону є дійсними та надані нею особисто (а.с.11).

Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником ОСОБА_1 отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети (а.с. 15).

ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 20.05.2018 через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000 грн. на платіжну картку, вказану позичальником у заяві. При цьому, згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку ОСОБА_1 перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000 грн., що підтверджується даними АТ КБ «ПриватБанк» про отримання на картку НОМЕР_1 , категорія картки Visa, час запиту 20.05.2018 о 11 год 40хв (а.с.16).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 49 від 20.05.2018 позичальник ОСОБА_1 отримала кошти у розмірі 3000 грн. умовах строковості, зворотності, платності строком на 16 днів, із сплатою відсотків у розмірі 960 гривень. Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %.(а.с. 11).

Відповідно до розрахунків ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором № 49 від 20.05.2018 року станом на 05.05.2021 складає 72 370,19 грн., у тому числі: 3000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 63 994,14 грн. заборгованість за відсотками, 1 355,86 грн. пені за порушення зобов`язання; 953,80 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 3 066,39 грн. - 3% річних від простроченої суми (а.с.33-60).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач сплатив ТОВ «Прості Займи» сплатив 925,86 грн. заборгованості по відсоткам та 144,14 грн. пені (а. с. 33-42).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за не повернула в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 3 000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 20.05.2018 до 04.06.2018 в сумі 34,14 грн. (960 - 925,86 = 34,14).

Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 20.05.2018 до 04.06.2018 в сумі 34,14 грн., що в загальному розмірі складає 3034,14 грн.( 3000 грн. + 31,14 грн. = 3014,14 грн.) є доведеною та підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за період з 20.05.2018 в сумі 68 350,00 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу вищезазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 49 від 20.05.2018 ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі 04.06.2018.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 04.06.2018. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 63 994,14 грн. включає період з 05.06.2018 по 05.05.2021, який виходить за межі строку кредитування (а.с. 33-42).

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 05.06.2018 по 05.05.2021 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 , в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, 953,80 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення (а.с. 60) та 3 066,39 грн. - 3% річних від простроченої суми (а.с. 52), суд враховує наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.43-60) індекс інфляції за весь період прострочення становить - 953,80 та 3% річних від простроченої суми становить - 3 066,93 гривні. Проте суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було враховано 63 994,14грн. відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 05.06.2018 по 05.05.2021.

Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 000 грн. та процентів за користування кредитом, в межах строку кредитування за період з 20.05.2018 по 04.06.2018, в сумі 34,14 грн., які є доведеними та підлягає задоволенню, суд вважає, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі 618,96 грн. (3034,14 грн. (сума боргу) х 120,4% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 3034,14 грн. (сума боргу) = 618,96 грн.).

А також, за період з 05.06.2018 по 05.05.2021 на користь позивача необхідно стягнути 265,59 грн. у вигляді 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання. Вказана сума була розрахована наступним чином:

1) з 05.06.2018 до 31.12.2019 = 575 дня,

3 034,14 x 3 % x 575 / 365 / 100 = 143,39 грн.;

2) з 01.01.2020 до 31.12.2020 = 366 дня:

3 034,14 x 3 % x 366 / 366 / 100= 91,02 грн.;

3) з 01.01.2021 до 05.05.2021= 125 дня,

3 034,14 x 3 % x 125 / 365 / 100= 31,17 грн.;

4) 143,39 грн. + 91,02 грн. + 31,17 грн. = 265,59 гривні.

Окрім цього, відповідно до розрахунку заборгованості на відповідача накладену пеню у розмірі 1 500,00грн., однак нею було сплачено 144,14 грн. пені, таким чином стягненню із ОСОБА_1 підлягає пеня у сумі 1 355,86 грн.(1 500 грн. - 144,14 грн. = 1 355,86 грн.).

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за кредитним договором № 49 від 20.05.2018 у розмірі 5 274,55 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 34,14 грн. заборгованість за відсотками; 1 355,86 грн. пені за порушення зобов`язання; 618,96 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 265,59 грн. - 3% річних від простроченої суми, що в сукупності становить 5 274,55 грн. (3000 грн. + 34,14 грн. + 1 355,86 грн. + 618,96 грн. + 265,59 грн. = 5 274,55 грн.).

Відповідно до вимогст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладено та керуючись ст. ст.13, 259, 263-265, 279, 280-282, 284, 289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» 69037, Запорізька область Вознесенівський район м. Запоріжжя вул. Незалежної України, буд.№39-А, офіс 25, заборгованість за кредитним договором № 49 від 20.05.2018 у розмірі - 5 274,55 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» судові витрати в розмірі - 2 270, 00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: