Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2607/20
Провадження № 2/376/306/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 видане Виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області 23.06.2008 року, актовий запис №10.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, що складається з:

Земельної ділянки загальною площею 2,8267 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 953 217 виданий Сквирською райдержадміністрацією 19 грудня 2007 року, розташована на території Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0009.

Позивачка вказує, що постійно проживала зі спадкодавцем, та прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується Довідкою №377 виданою 12.11.2020 року Виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області.

Оформити спадщину у нотаріуса позивачка не має можливості, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд:

Встановити факт, що вона ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті.

Визнати за нею ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,8267 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 953 217 виданий Сквирською райдержадміністрацією 19 грудня 2007 року, розташована на території Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0009 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, та без фіксації судового засідання технічними засобами, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.15).

Представник відповідача Селезенівської сільської ради сквирського району Київської області в судове засідання не з`явився, правонаступник Селезенівської сільської ради - представник Сквирської міської ради надав до канцелярії суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника сільської ради та без фіксації судового засідання технічними засобами, позов визнає (а.с.18).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що свідчить копія Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 видане Виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області 23.06.2008 року, актовий запис №10 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, що складається з:

Земельної ділянки загальною площею 2,8267 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 953 217 виданий Сквирською райдержадміністрацією 19 грудня 2007 року, розташована на території Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0009 (а.с.7).

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІІІ-БК № 277 033 видане 19.07.1985 року (а.с.6) та прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується Довідкою №377 виданою 12.11.2020 року Виконавчим комітетом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області (а.с.8).

Позивачка є спадкоємцем за законом, та прийняла спадкове майно після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання, цей юридичний факт суд встановлює на підстави вимог ст. 315 ч. 2 ЦПК України, а саме суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім позивачки інших спадкоємців немає. Позивачка оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому нотаріус порекомендував їй звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті чоловіка ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується листом №1293/01-16 від 23.12.2020 року, що надійшов від Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с.10), отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13,76, 81, 200,206, 211,247,258,259,263 - 265,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 1216,1217,1218, 1261,1268, 1297 ЦК України суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування- задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,8267 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 953 217 виданий Сквирською райдержадміністрацією 19 грудня 2007 року, розташована на території Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0009 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко