Справа № 555/661/21
Номер провадження 2/555/241/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП, про компенсацію втрати частини заробітку, компенсацію за затримку розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся із позовом до дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП, про компенсацію втрати частини заробітку, компенсацію за затримку розрахунку.Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що З 10.08.2012 року по 11.12.2014 року працював на підприємстві дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП Тривалий час Відповідач несвоєчасно виплачував заробітну плату, на день звільнення повного розрахунку по заробітній платі не отримав, заборгованість сільськогосподарського підприємства становить 15950,75 грн., що підтверджується довідкою № 157 від 29.05.2015 року. На неодноразові звернення адміністрація підприємства не реагує. Просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 11833.06 грн.. середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 32116.74 грн., а всього 43949,80 грн. (сорок три дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 80 коп.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження, визначено розглядати справу у загальному порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився - подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі , позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився- подав до суду відзив на позов, в якому визнає позов частково на суму середнього заробітку на весь час розрахунку в розмірі 16350,45 грн., в іншій частині позовних вимог просить відмовити .

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

З 10.08.2012 року по 11.12.2014 року ОСОБА_1 працював на підприємстві дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП Тривалий час Відповідач несвоєчасно виплачував заробітну плату, на день звільнення повного розрахунку по заробітній платі не отримав, заборгованість сільськогосподарського підприємства становить 15950,75 грн., що підтверджується довідкою № 157 від 29.05.2015 року. На неодноразові звернення адміністрація підприємства не реагує.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 26.10.2015 року по справі № 277/624/15-ц було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з Відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 15950 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 75 коп.; середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати на 15 липня 2015 року, день звернення до суду, включно, в розмірі 8925 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 91 коп., на загальну суму 24876 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 66 коп.

26.01.2016 року Ємільчинським районним судом було видано виконавчий лист у справі № 277/624/15-ц, який ОСОБА_1 було направлено до відділу державної виконавчої служби Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області. 10.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Ємільчинського РУЮ Житомирської області було відкрито виконавче провадження № 50106712 про примусове стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 24876,66 грн.. що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження .

10.08.2016 року державним виконавцем Ємільчинського районного відділу ДВС було закінчене виконавче провадження № 50106712 у зв`язку з стягненням з боржника невиплаченої суми заробітної плати.

Таким чином враховуючи, що рішенням суду по справі № 277/624/15-ц було задоволено ОСОБА_1 позовні вимоги. Відповідач ігноруючи дане судове рішення та вимоги закону по виплаті заробітної плати виплатив заборгованість по заробітній платі лише 10.08.2016 року, то з Відповідача підлягає до стягнення компенсація втрати частину заробітку з 11.12.2014 року по 10.08.2016 року.

Згідно п. 2. З Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною першою статті 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і регулюються нормами трудового права.

Вказаною нормою права встановлено, що у разі вирішення судом спору про розміри належних працівнику сум на його користь, роботодавець не звільняється від оплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Отже, у разі невиплати з вини роботодавця власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) належних звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у статті 116 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні до дня фактичного такого розрахунку включно є спеціальним заходом відповідальності роботодавця. Такий захід спрямований на захист прав звільнених працівників на отримання у передбачений законом строк усіх виплат, на отримання яких працівники мають право, зокрема згідно з умовами трудового договору, та відповідно до законодавчих гарантій.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.19 р. у справі № 296/1390/18.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 даного Закону встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. Таким видом доходу визначено, зокрема, заробітну плату (грошове забезпечення).

Невиплата працівникові при звільненні всіх належних йому сум є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Згідност. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.526,546,548,549,550,611 ЦК України, ст.ст.4,5,12,258,259,263-265,280-289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП, про компенсацію втрати частини заробітку, компенсацію за затримку розрахунку задовольнити.

Стягнути з Дослідного господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП на користь ОСОБА_1 відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 11833 гривень 06 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 32116 гривень 74 коп., а всього 43949 гривень (сорок три дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 80 коп.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач:дослідне господарства «Рихальське» Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України ДП,вул. Леніна,14,с.Рихальське,Ємільчинського району Житомирської області

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мельничук Н. В.