Єдиний унікальний номер 219/371/19
Номер провадження 22-ц/804/1503/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Кішкіної І.В., Мірути О.А.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області справу № 219/371/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2021 року (суддя Конопленко О.С., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області, повне судове рішення складено 26 березня 2021 року),-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 04 березня 2011 року по 08 грудня 2017 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, при цьому рішенням суду про розірвання шлюбу встановлено, що фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року. Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких рішенням суду від 19 жовтня 2015 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти. Він тривалий час не бачив дітей і коли висловив відповідачу своє бажання бачитись з дітьми, вона йому повідомила, що позивач не є батьком молодшого сина ОСОБА_5 . Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Просив виключити з актового запису свідоцтва про народження дитини № 268 від 25 квітня 2014 року, який виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запису ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане судове рішення позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, який задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухилення відповідача від проведення експертизи є підтвердженням фактів, викладених у позовній заяві. Відповідачка не надала жодного пояснення з приводу того, чому вона ухиляється від проведення експертизи, а тому, на його думку, суд повинен був визнати факт з цього приводу і для доказування чого призначалася у справі дана експертиза. Оскільки відповідач не надала жодного документу для спростування його тверджень і ухилялася від проведення двічі призначеної судом молекулярно-генетичної експертизи, тому у суду були підстави для задоволення його позову.

Від ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. За частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними про отримання ними судових повісток рекомендованим поштовим відправлення.

Представник відповідача адвокат Руднєва І.С. подала до апеляційного суду заяву у якій просила розглянути справи за відсутності ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 04 березня 2011 року до 08 грудня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04 березня 2011 року та копією рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2017 року у справі № 219/12500/17.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 листопада 2011 року), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25 квітня 2014 року).

Згідно з копією довідки ОСББ «Ювілейна, 57» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, з копії акту від 22 травня 2018 року, складеному комісією ОСББ «Ювілейна, 57», встановлено, що зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживають з 2014 року по теперішній час, що підтвердили сусіди з квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Під час розгляду справи судом першої інстанції двічі задовольнялись клопотання позивача та призначалась судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручалось Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, проте, згідно з повідомленням експертної установи від 05 лютого 2020 року вказану експертизу неможливо було провести, оскільки позивач та відповідач з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до експертної установи для відбору порівняльних зразків не з`явились. Крім того, згідно з повідомленням експертної установи від 31 серпня 2020 року експертизу також виявилось неможливим провести через неявку відповідача з малолітньою дитиною для відібрання біологічних зразків.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що в даній справі не вдається можливим провести судову-генетичну експертизу, яка б підтвердила наявність чи відсутність батьківства особи щодо дитини, інших доказів, які б стали підставою доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, позивачем не наведено.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1-2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1-3 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з частиною 1 статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За правилом частини 1 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини 1 статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Наведена норма закону регламентує порядок вчинення запису про батька дитини, якщо вона народилася у подружжя.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно з усталеною судовою практикою предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною (пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, зокрема висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 108 ЦПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, у разі якщо необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з частиною 1 статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

За правилами частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання/оспорювання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення/спростування батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

В частині 1 статті 44 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів виходить з того, що відповідачка неодноразово не з`явилася для забору біологічних зразків разом із дитиною для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, що свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи.

При цьому, відповідачкою не надано поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини. Тому, в даному випадку, саме дії відповідачки призвели до неможливості проведення експертизи.

Нез`явлення відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи без поважних причин свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства. Судом першої інстанції вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц, від 21 квітня 2021 року у справі № 640/4304/17-ц, від 10 лютого 2021 року у справі № 587/2553/18.

Таким чином, судом першої інстанції не було враховано факт ухилення відповідачки від проведення експертизи та те, що таке ухилення в розумінні статті 109 ЦПК України є підставою для визнання факту, для з`ясування якого була призначена експертиза в даній справі. Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідачка була обізнана про розгляд справи в суді першої інстанції та про призначення судом експертиз. Це підтверджується, зокрема неодноразовими заявами представника відповідачки про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за відсутності представника та відповідачки. Також, зі змісту протоколу судового засідання від 09 грудня 2019 року випливає, що представник відповідачки ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, але просила поставити на вирішення експертам лише перше питання, визначене позивачем у клопотанні, та доручити проведення судової молекулярно-генетичної експертизи одній з державних експертних установ в м. Харкові, Запоріжжі або Дніпрі.

Для з`ясування цих обставин апеляційний суд визнав явку відповідача обов`язковою, про що у судовому засіданні, яке відбулося 29 червня 2021 року, була постановлена ухвала відповідно до пункту 3 частини 2 статті 43 ЦПК України.

Згідно пунктам 2 та 3 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Проте відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не з`явилася та не сповістила апеляційний суд про причини своєї неявки.

Отже, встановлені судом обставини, а також наявні в матеріалах справи докази, дають підстави для скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька слід задовольнити.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, з відповідачки ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 704,80 грн та переглядом у суді апеляційної інстанції 1 152,60 грн, що становить загальну суму 1 857,40 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 268 від 25 квітня 2014 року, який виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом у суді апеляційної інстанції в сумі 1 857 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят сім) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: І.В. Кішкіна

О.А. Мірута

Повний текст постанови складено 14 липня 2021 року.

Суддя-доповідач В.Б. Азевич