Справа № 648/1012/21
Провадження № 4-с/648/8/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року смт Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

за участю секретаря Ербес Н.Д.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт.Білозерка Херсонської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особа: Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) та Суворовський ВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), мотивуючи її тим, що на належний йому на праві спільної часткової власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений арешт, відповідно до постанови державного виконавця Білозерського РВ ДВС від 04.08.2008 року серії АВ №426692.

Звернувшись до Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), отримав відповідь, що вказаний арешт було накладено в рамках виконавчих проваджень які перебували на виконанні в Білозерському РВДВС у 2008 році, проте більш детальну інформацію надати неможливо у зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби.

Просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , який був накладений постановою від 04.08.2008 року серії АВ №426692 та зобов`язати відповідача зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений постановою від 04.08.2008 р. серії АВ №426692.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 12.05.2021 року провадження по скарзі відкрито та скаргу призначено до розгляду з викликом сторін.

25.05.2021 року до суду надійшов відзив на скаргу від представника Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якого зазначив, що виконавчі провадження №4982559, №5015596, №5016150, 7802892, 8475238, №8183213, №8475013, які перебували на виконанні Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) стосовно ОСОБА_1 , було завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчих документів для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона. Посилаючись на те, що остаточне рішення у виконавчих провадження Білозерським РВ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) не приймалося, просили відмовити у задоволенні скарги.

25.05.2021 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області заяву скаржника задоволено та до участі у справі залучено заінтересовану особу Суворовський ВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса).

09.07.2021 року до суду надійшов відзив на скаргу від представника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якого зазначив, що підстави для зняття арешту відсутні, оскільки в редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час повернення виконавчого листа арешт з майна не знімається, а надати копії матеріалів виконавчих проваджень неможливо через їх знищення через закінчення строку зберігання.

В судове засідання заявник не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції АВ №426692 від 04.08.2008 року, було накладено арешт на належний ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

25.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про зняття арешту з майна, проте отримав відмову оскільки відповідно до даних Автоматизованої системи ВП строк зберігання виконавчих проваджень, які перебували на виконанні закінчився.

Разом з тим, з наданого Білозерським районним відділом Державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відзиву на скаргу вбачається, що на виконанні відділу перебували наступні виконавчі провадження:

- №4982559 з виконання постанови №3-1811 від 23.04.2004 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 17 грн. Виконавче провадження відкрито 09.10.2007 року та 27.08.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

- №5015596 з виконання постанови №3-3119 від 09.08.2005 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 34 грн. Виконавче провадження відкрито 09.08.2005 року та 27.08.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

- №5016150 з виконання постанови №3-2396 від 15.05.2007 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 185 грн. Виконавче провадження відкрито 15.10.2007 року та 27.08.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

- №7802892 з виконання постанови №3-2473 від 12.03.2008 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 34 грн. Виконавче провадження відкрито 08.05.2008 року та 25.12.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

- №8475238 з виконання постанови №3-5900 від 16.05.2008 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 85 грн. Виконавче провадження відкрито 01.08.2008 року та 25.12.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

- №8183213 з виконання постанови №3-5134 від 03.06.2008 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 68 грн. Виконавче провадження відкрито 04.07.2008 року та 25.12.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

- №8475013 з виконання постанови №3-5343 від 16.06.2008 року виданої Білозерським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 85 грн. Виконавче провадження відкрито 01.08.2008 року та 25.12.2008 року завершено на підставі п.10 ч.1 ст.49 «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документу для подальшого виконання за належністю до Суворовського ВДВС м.Херсона

З матеріалів справи також вбачається, що виконавчі провадження, які були передані до Суворовського ВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) відносно ОСОБА_1 , а саме: виконавче провадження №9757166 - завершено на підставі п.8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням, а виконавчі провадження №9756073, №9756736, №9758762, № 9756297, №9758909, №9755708, завершені на підставі п.5 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження боржника.

Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 (який діяв до 07.06.2017 року ), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. У зв`язку зі чим відсутні підстави для звільнення майна з-під арешту.

Сторони виконавчого провадження за ч.1 ст.447ЦПК України мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст.317, 319, 321, 391 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості; власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Законом України «Про виконавче провадження»та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищені.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 40 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка вдень її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ч.3 вказаної статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема 6)накладати арештна майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5)скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку»за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням; 17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

Частиною 3 зазначеної статті Закону встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи те, що виконавче провадження в рамках якого накладався арешт на майно боржника відсутнє, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув, а арешт, який залишився не знятий з майна заявника порушує його права, як власника, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом зобов`язання посадової особи органу державної виконавчої служби усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом зняття арешту, накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони його відчуження серії АВ № 426692 від 04.08.2008 р.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.5, 10, 11, 12, 13, 258-261, 268, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особа: Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) та Суворовський ВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 та зобов`язати особу, визначену начальником Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) усунути порушення прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , шляхом зняття арешту з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою відділу державної служби Білозерського районного управління юстиції серії АВ №426692 від 04.08.2008 року; реєстраційний номер обтяження №7683049 від 04.08.2008 року.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рибас А.В.