Справа № 136/1056/20
провадження № 2/136/278/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом проти Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області (далі відповідач), з вимогами:

- встановити юридичний факт, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку площею 2,8784 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер №:06:000:1028, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок смерті спадкодавець не вчинила. До складу спадщини увійшло право на земельну ділянку, розміром 2,8784 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області за № НОМЕР_1 . Позивач, будучи онукою спадкодавця та спадкоємцем за правом представлення, після смерті бабусі, спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України, а інші спадкоємці відсутні. Позивач зазначає, що при її зверненні до нотаріальної контори, її було відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки не підтверджуються родинні відносини із спадкодавцем, а також відсутній правовстановлюючий документ на право на майно, що увійшло до складу спадкової маси. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про смерть спадкодавця та свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження позивача; довідки виданої виконкомом Турбівської селищної ради; протоколу зборів громадян, які мають право на земельну частку /пай/ Турбівської селищної ради; списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай); розпорядження Липовецької РДА Вінницької обл.; лист від Відділу Держеокадастру та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 17.07.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано з нотаріальної контори матеріали спадкової справи померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 11.12.2020 залучено правонаступника відповідача Турбівську селищну раду Липовецького району Вінницької області, а підготовче судове засідання відкладено на іншу дату.

У визначений судом строк, представник відповідача не надав до суду відзиву, утім подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. У підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а розгляд справи просив проводити за її відсутності.

З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Згідно списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай) (додаток №1 до розпорядженням Липовецької РДА №272 від 30.09.2008), ОСОБА_2 , було внесено до такого списку за №59 та передано у власність оспорювану земельну ділянку із зазначенням аналогічних реквізитів (а.с. 15-16). Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, а позивач, будучи онукою спадкодавця та спадкоємцем за правом представлення, після смерті бабусі, спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України, а інші спадкоємці відсутні (а.с. 26). Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджено належними та допустимими доказами (а.с. 8-9, 13). При зверненні позивача до нотаріальної контори, їй було відмовлено у вчинені відповідних нотаріальних дій, оскільки не підтверджуються родинні відносини із спадкодавцем, а також відсутній правовстановлюючий документ на право на майно, що увійшло до складу спадкової маси (а.с. 18). Отже, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, а тому їй необхідно через суд встановити відповідний юридичний факт, що вона є онукою ОСОБА_2 та належність спадкодавцеві правовстановлюючого документу і визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Разом з тим, представник відповідача, згідно своєї заяви від 24.02.2021, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про встановлення юридичного факту, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують факт за встановленням якого вона звернулася до суду. Встановлення даного факту необхідно позивачеві для реалізації її спадкових прав, оскільки вона являється спадкоємцем за законом, за правом представлення.

Отже, з урахуванням обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення юридичного факту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку площею 2,8784 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер №:06:000:1028, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Як було встановлено судом, позивачу, при звернені до нотаріальної контори, було відмовлено в оформленні її спадкового права, оскільки нею не пред`явлено документу, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на оспорювану земельну ділянку.

Разом з тим, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Розпорядженням Липовецької РДА Вінницької області від 30.09.2008 за №272 "Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю" передано у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано державні акти на право приватної власності на землю громадянам працівникам бувшого ВАТ "Турбівське" та пенсіонерам з їх числа (згідно додатку №1) і працівникам соціальної сфери (згідно додатку №2), утім до даного розпорядження додано список померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай), відповідно до якого наявне прізвище ОСОБА_2 де їй передано земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 2,8784 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства (а.с. 15 на звороті).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). (Ухвала, Верховний Суд України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України, від 24.02.2010, №6-7284св09, Верховний Суд України. Судова палата у цивільних справах).

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджені належними та допустимими доказами, а їх взаємний зв`язок є достатнім для констатації факту порушення прав позивача.

Отже, з урахування зазначеного та встановлених судом обставин, підтверджується, що за життя ОСОБА_2 набула право на оспорювану земельну ділянку, а відсутність правовстановлюючого документа не позбавляє позивача, як спадкоємця за законом, за правом представлення (ч. 1 ст. 1266 ЦК України) права на її оформлення, оскільки належність спадкодавцеві земельної ділянки доведено позивачем належними та допустимими доказами, а тому вимога про визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку площею 2,8784 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер №:06:000:1028, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, а у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 7680, 258259, 263265, 268, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити в повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт. Турбів, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04326230) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну ділянку площею 2,8784 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер №:06:000:1028, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Вінницької області, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко