05.07.2021 Справа № 363/3096/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Щур А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ садового будинку в натурі, визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки та поділ земельної ділянки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ садового будинку в натурі, визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки та поділ земельної ділянки в натурі, в якій просила:

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на садовий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 270, 8 кв.м., житловою площею 161,8 кв.м., шляхом його поділу в натурі;

- виділити у власність (по першому варіанту судової будівельно технічної експертизи) ОСОБА_1 на належну їй Ѕ частину садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- виділити у власність (по першому варіанту судової будівельно технічної експертизи) ОСОБА_2 на належну йому Ѕ частину садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (2 поверх)і;

- залишити на праві спільної часткової власності, по Ѕ частині кожному із співвласників та спільному користуванні господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер: 322:1886401:35:062:0211, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої у Вишгородському районі Київської області, на території Новосілківської ради, с/т «Кедр 7» розміром 0,100 гектарів, на якій розташований садовий будинок АДРЕСА_3 ;

- виділити у власність (по першому варіанту висновку земельно технічної експертизи) ОСОБА_1 в натурі, як окреме індивідуальне визначене нерухоме майно земельну ділянку (згідно схемі у Додатку 1 до висновку судової земельно технічної експертизи), кадастровий номер: 322:1886401:35:062:0211, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану у Вишгородському районі Київської області, на території Новосілківської сільської ради, с/т «Кедр 7», площею 0,05 га.;

- виділити у власність (по першому варіанту висновку земельно технічної експертизи) ОСОБА_2 в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно (згідно схемі у Додатку 1 до висновку земельно технічної експертизи), земельну ділянку, кадастровий номер: 322:1886401:35:062:0211, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану у Вишгородському районі Київської області, на території Новосілківської сільської ради, с/т «Кедр 7», площею 0,05 га., яка розташована на лінії межі земельної ділянки з боку АДРЕСА_4 ;

- залишити на праві спільної часткової власності, по Ѕ частині кожному, та у спільному користуванні (згідно варіанту 1 на схемі в Додатку 1 до висновку земельно технічної експертизи), співвласників, земельну ділянку, кадастровий номер: 322:1886401:35:062:0211 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану у Вишгородському районі Київської області, на території Новосілківської сільської ради, с/т «Кедр 7», площею 771,00 кв.м., співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 частка якого після поділу майна в натурі збільшується (53/100 часток), на користь ОСОБА_1 , частка якої після поділу майна в натурі зменшується (47/100 часток), грошову компенсацію в розмірі 90 436, 00 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 16 322, 80 грн., що складаються з судового збору 6 890, 00 грн. та оплати проведення будівельно технічної і земельно технічної судових експертиз 6 932, 80 грн. та 2 500, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1991 року. Від спільного життя мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу та спільного проживання сторонами було придбано нерухоме майно, а саме: садовий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 270, 8 кв.м., разом з відповідними господарськими спорудами; дві земельні ділянки за адресою розташування садового будинку з кадастровими номерами 322:1886401:35:062:0211 та 32 218 864 00 35 117 0004.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2015 року садовий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 270,8 кв.м., жилою площею 161, 8 кв.м. визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вказаного садового будинку. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 09.04.2015 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2015 року залишено без змін. Право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину садового будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 270,8 кв.м., жилою площею 161, 8 кв.м. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 9896381, дата державної реєстрації 27.05.2015 року. Відповідач не виявляє бажання мирним шляхом вирішити питання спільного користування спірним будинком, оскільки державна виконавча служба вселяла ОСОБА_1 в будинок на підставі судового рішення, а також тим, що ОСОБА_2 без відома позивача та погодженням з нею таємно вивіз з будинку все сантехнічне, електричне, кухонне обладнання, меблі, посуд, білизну та інше, залишивши в будинку тільки голі стіни. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожного із співвласників у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Земельна ділянка, на якій розташований спірний садовий будинок, що була придбана сторонами в період їх зареєстрованого шлюбу, відповідач ОСОБА_2 оформив на своє ім`я Договором дарування земельної ділянки від 30.06.2009 року, який був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловим Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 46. При укладенні вказаного Договору дарування земельної ділянки 30.06.2009 року спірна земельна ділянка мала кадастровий номер 32 218 864 00 35 117 0004. Під час розгляду Вишгородським районним судом Київської області цивільної справи № 363/3238/15-ц позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 замість оригіналів Договорів дарування спірних земельних ділянок отримав дублікати зазначених вище Договорів дарування та що спірній земельній ділянці кадастровий номер 32 218 864 00 35 117 0004, був присвоєний кадастровий номер 322:1886401:35:062:0211. Згідно Витягу Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області земельна ділянка з кадастровим номером :35:062:0211 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Договір купівлі продажу садового будинку від 30.06.2009 року та Договір дарування земельної ділянки від 30.06.2009 року (кадастровий номер :35:062:0211), було укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 одночасно 30.06.2009 року, обидва Договори посвідчені одним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловим Р.В. Позивач також зазначила, що до розлучення у січні 2013 року вона, відповідач та їх спільний син постійно користувалися спірним будинком та земельними ділянками. Свої протиправні дії ОСОБА_2 мотивує тим, що земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить йому на праві особистої власності. Оскільки відповідач не бажає вирішувати спір, відмовляється провести поділ спірного майна в добровільному порядку та своїми діями перешкоджає позивачу, співвласнику, користуватися земельною ділянкою та належною їй частиною житлового будинку, тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.10.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.02.2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ садового будинку в натурі, визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки та поділ земельної ділянки в натурі було зупинено до проведення судової будівельно технічної та судової земельно технічної експертиз.

04.10.2017 року на адресу суду повернулись матеріали вказаної цивільної справи разом з повідомленням експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз № 5626/17-43/18433/17-43 від 25.09.2017 року про залишення ухвали суду від 28.02.2017 року без виконання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.10.2017 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.11.2017 року провадження по вказаній цивільній справі було зупинено до проведення судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертиз.

20.08.2018 року на адресу суду повернулися матеріали цивільної справи № 363/3096/16-ц разом з клопотанням експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз Лисак О.С. від 15.08.2018 року № 22851/17-43.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2018 року провадження по вказаній цивільній справі було зупинено, для подальшого проведення експертиз, призначених ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.11.2017 року направлено матеріали цивільної справи № 363/3096/16-ц експертам Київського науково-дослідного інституту судовик експертиз.

21.01.2020 року з Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 22851/17-43/31263/31264/19-43 від 14.01.2020 року за результатами будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертиз та матеріали цивільної справи № 363/3096/16-ц.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.01.2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.01.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.05.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення в цивільній справі додаткової судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертизи відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бєляєва А.П. уточнені позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Раніше надавали письмову відповідь на відзив на уточнену позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Дорога А.Ю. уточнені позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмовому відзиві на уточнену позовну заяву. Раніше надавали письмовий відзив на уточнену позовну заяв та письмові заперечення на відповідь на відзив. Пояснивши, що у разі поділу садового будинку просять виділити перший поверх садового будинку першого варіанту відповідно до висновку експерта, також зазначили, що земельна ділянка на якій розташований будинок належить на праві приватної власності іншій особі, а саме ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні експерт Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Лисак О.В. пояснив, що ним складався висновок № 22851/17-43/31263/31264/19-43 від 14.01.2020 року за результатами проведеної будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертиз у цивільній справі № 363/3096/16-ц. Садовий будинок АДРЕСА_5 , загальною площею 270,8 кв.м., жилою площею 161, 8 кв.м. перебуває у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебуває в доброму технічному стані та має відхилення. Земельна ділянка на якій розташований вказаний садовий будинок у ідеальних частинах. Необхідність в переобладнанні будинку є, але повинен вирішувати вже власник. Також вказала, що при проведені дослідження частина садового будинку знаходиться на іншій земельній ділянці.

Вислухавши сторони, експерта, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 23 листопада 1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу в спільну сумісну власність подружжя набуто садовий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 30 червня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловим Р.В. та зареєстровано за номером 42.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2015 року вказаний садовий будинок визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та за кожним з них визнано право власності на 1/2 його частину.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про вселення, виселення з будинку відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року в частині відмови у вселенні ОСОБА_1 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про вселення ОСОБА_1 в садовий будинок за номер АДРЕСА_3 .

18 лютого 2016 року Вишгородським районним судом Київської області видано Шкурдай В.М. виконавчий лист про вселення ОСОБА_1 в садовий будинок за номер АДРЕСА_3 .

Згідно договору дарування земельної ділянки від 30 червня 2009 року ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для садівництва, за адресою АДРЕСА_6 , яка належала дарувальнику на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №411872, виданого 10 серпня 2005 року на підставі договору дарування земельної ділянки від 02 квітня 2004 року №2153, кадастровий номер 35117 0004.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 30 червня 2009 року ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар земельну ділянку площею 0,100 га, з цільовим призначенням для садівництва, за адресою АДРЕСА_6 , яка належала дарувальнику на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії VI-КВ №012310, виданого 25 березня 1999 року на рішення виконавчого комітету Новосілківської сільської Ради народних депутатів від 11 грудня 1998 року №67.

Договори укладено письмово та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловим Р.В. та зареєстровано за номером 46 та 49.

Згідно відповіді Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок та встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) СТ «Кедр-7» МСТ «Кедр» в с. Новосілки, спірним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери :35:062:0211 та :35:062:0156.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалов Роман Вікторович про визнання договорів дарування земельних ділянок удаваними угодами, визнання права власності на Ѕ частину земельних ділянок відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2016 року залишено без змін.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З листа Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області від 16.01.2017 року № 22-1010-992-26/2-17 вбачається, що гр. ОСОБА_5 відповідно до договору дарування № 2153 від 02.04.2004 року оформила право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :35:117:0004, площею 0,1000 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 411872, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів 10.08.2005 року № 84.

30.06.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловим Р.В. був посвідчений договір дарування земельної ділянки вказаної вище земельної ділянки з кадастровим номером :35:117:0004, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2 та відповідно відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :35:117:0004 були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.

При здійсненні подальшого переоформлення права власності земельну ділянку з кадастровим номером :35:117:0004 було виявлено невідповідність кадастрової зони та номеру земельної ділянки, у зв`язку із тим, що геодезичні вимірювання щодо земельних ділянок проводилися при веденні Державного земельного реєстру з прив`язкою до різних пунктів державної геодезичної мережі.

В 2013 році ФОП ОСОБА_8 на підставі рішення Новосілківської сільської ради № 198-19-VI від 23.10.2012 року «Про надання дозволу на проведення інвентаризації», були виконані топографо геодезичні роботи по інвентаризації земель СТ «Кедр 7» масиву «Кедр» та виготовлена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок СТ «Кедр 7». Згідно даної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель дані щодо земельних ділянок СТ «Кедр 7» були внесені до відомостей Державного земельного кадастру та присвоєні кадастрові номера земельним ділянкам. Місце знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :35:117:0004 змінено не було, було визначено вірний кадастровий номер :35:062:0211. Дана документація була затверджена рішенням Новосілківської сільської ради № 274-25-VI від 06.09.2013 року.

14 січня 2020 року експертом Київського науково дослідного інституту судових експертиз Лисак О.В. складено висновок за результатами проведення судової будівельно технічної, оціночно будівельної та земельно технічної експертизи № 22851/17-43/31263/31264/19-43, яким встановлено, що варіанти поділу будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з відхиленням від часток по площі приміщень в будинку та вартості будівель і споруд, викладені та зображені на рисунках №№5,6 в дослідницькій частині висновку.

Варіанти виділу Ѕ частини земельної ділянки площею 0,100 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності

ОСОБА_2 , кадастровий номер 322:1886401:35:062:0211, з врахуванням розташованих на ній будинку та господарських будівель і споруд, викладені в дослідницькій частині висновку та зображені на схемах в додатку 1 до висновку.

Розібрати Ѕ частину дерев`яного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та перенести в інше місце з можливим монтажем останнього без його знецінення, технічно не можливо.

Однак, з вказаним висновком експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз Лисак О.В. за результатами проведення судової будівельно технічної, оціночно будівельної та земельно технічної експертизи № 22851/17-43/31263/31264/19-43 від 14.01.2020 року суд не може погодитися та брати його за основу, оскільки він складений з урахуванням самочинно збудованих споруд, яких юридично не існує, що призвело до хибних висновків експерта щодо поділу земельної ділянки, варіантів поділу будинку та споруд, необхідності залишати їх у спільному користуванні та володінні.

На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16.01.2015 року ОСОБА_1 набула право власності на Ѕ частину садового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами загальною площею 270,8 кв.м., жилою площею 161, 8 кв.м., що відповідає розмірам по технічному паспорту від 15.08.2007 року.

До матеріалів цивільної справи ОСОБА_1 долучено копію технічного паспорту від 14.12.2016 року, на підставі якого проведено судову будівельно технічну, оціночно будівельну та земельно технічну експертизу від 14.01.2020 року.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першійстатті 356 Цивільного кодексу України (надаліЦК України) як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною третьоюстатті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно достатті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

За змістом ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку встановленому законом і таке право підлягає державній реєстрації.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Таким чином, внаслідок самочинного будівництва господарські будівлі, які знаходяться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 втратили тотожність із тим, який позивач ОСОБА_1 отримала на підставі рішення суду, тому вони не можуть бути предметом поділу згідно з положенням статей 364, 367 ЦК України.

Щодо позовних вимог в частині виділу земельної ділянки у власність, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право, зокрема, вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності, а саме: на Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер: 322:1886401:35:062:0211, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої у Вишгородському районі Київської області, на території Новосілківської ради, с/т «Кедр 7» розміром 0,100 гектарів, на якій розташований садовий будинок АДРЕСА_7 , з відповідними господарськими будівлями та спорудами та виділити їй у власність в натурі, як окреме індивідуальне визначене нерухоме майно земельну ділянку, кадастровий номер: 322:1886401:35:062:0211, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану у Вишгородському районі Київської області, на території Новосілківської сільської ради, с/т «Кедр 7», площею 0,05 га.

Однак, як встановлено під час судового розгляду, вказані земельні ділянки з кадастровими номерами 322:1886401:35:062:0211 та :35:062:0156 були предметом розгляду цивільної справи № 363/3238/15-ц та рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10.02.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалов Роман Вікторович про визнання договорів дарування земельних ділянок удаваними угодами, визнання права власності на Ѕ частину земельних ділянок з кадастровими номерами 322:1886401:35:062:0211 та :35:062:0156.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2016 року залишено без змін.

Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.05.2021 року та 21.05.2021 року індексні номери: 257670825 та 256504728, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 322:1886401:35:062:0211, площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для колективного садівництва та земельної ділянки з кадастровим номером :35:062:0156, площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для ведення садівництва, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Новосілки, «Кедр 7» садове товариство МСТ «Кедр» є ОСОБА_6 .

Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення уточнених позовних вимог, оскільки власником земельних ділянок з кадастровими номерами 322:1886401:35:062:0211, :35:062:0156, на яких розташований садовий будинок, є ОСОБА_6 , яка не була залучена до участі у справі.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не підлягають до відшкодування.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточнених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.07.2021 року.

Головуючий М.Б. Баличева