Справа № 750/2415/21
Провадження № 2/750/989/21
У Х В А Л А

11 березня 2021 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Маринченко О.А. розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради про визнання недійсним медичного діагнозу,

в с т а н о в и л а:

09 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради про визнання недійсним медичного діагнозу.

Частина друга статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відносно позивача 03 лютого 2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками частини першої статті 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним медичний діагноз, який був йому встановлений лікарем наркологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» у виписці № 139 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за результатами проведення токсикологічного дослідження.

Згідно з копією постанови № 6/58 про закриття справи від 19 лютого 2021 року, винесеної Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради, справу про адміністративне правопорушення за ознаками частини першої статті 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. З копії вказаної постанови також вбачається, що виписка № 139 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого була предметом перевірки при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і даному доказу в адміністративній справі була надана правова оцінка.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному чи адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останніх передумов для визнання доказу, отриманого у таких провадженнях, неналежним або недопустимим. Такі позови не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, спірні правовідносини не є цивільними, а виникли з приводу збирання й оцінки на предмет належності та допустимості доказу, отриманого в адміністративному провадженні.

Крім того, медичний діагноз це оцінка фізичного стану, стислий письмовий висновок про наявну хворобу, виражений із застосуванням медичних термінів, що позначають назву хвороби.

Медичний діагноз (висновок) лікаря закладу охорони здоров`я, що складений ним із застосуванням спеціальних знань з метою встановлення певних обставин і фактів, не є рішенням, що підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного розгляд заявлених вимог як позовних не може відбуватися за правилами жодного виду судочинства.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові № 120/4189/19-а від 11 серпня 2020 року, апеляційним судом у постанові 454/3241/19 від 30 липня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною п`ятою статті 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства», слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи, що розгляд цього спору перебуває поза межами не лише юрисдикції цивільних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, підстав для роз`яснення позивачеві до суду якої юрисдикції належить його вирішення не має.

Керуючись статтями 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради про визнання недійсним медичного діагнозу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко