Дата документу 16.07.2021 Справа № 333/3246/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3246/20 Головуючий у 1 інстанції Наумова І.Й.
Провадження № 22-ц/807/2423/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кримської О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яна Володимирівна про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несплату аліментів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яна Володимирівна про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несплату аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2010 рік.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

У березні 2014 року вона звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_2 .

Рішенням Комунарського районного суду присуджено стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.03.2014 року. Рішення набрало законної сили 01.07.2014 року.

Протягом 5 (п`яти) років, з березня 2014 року по березень 2019 року, відповідач аліменти на їх дитину не сплачував. За період з березня 2014 року по березень 2019 року, згідно з розрахунком заборгованості по виконавчому листу №333/2153/14 від 24.05.2018 р., заборгованість по сплаті аліментів склала 93219,11 грн.

У липні 2019 року відповідач, посилаючись на те, що заробити кошти для виплати заборгованості по аліментам в Україні він не може, а через включення його у реєстр боржників він позбавлений можливості виїхати за кордон на заробітки, попросив її написати заяву до виконавчої служби про те, що він їй щомісяця сплачував аліменти і претензій до нього вона не має.

Натомість, відповідач видав їй розписку, за якою він зобов`язується виплатити їй заборгованість по аліментам у розмірі 90 000,0 грн. до 31.03.2020 року.

Реальна сума заборгованості згідно розрахунку заборгованості становить 93219,11 грн.

Заява та розписка були написані в один день - 29.07.2019 року, що є підтвердженням того, що насправді аліментів щомісяця вона не отримувала. Нещодавно у зв`язку з карантином боржник повернувся до України, але борг не погасив, зустрічей уникає, на зв`язок не виходить і на телефонні дзвінки не відповідає.

Вважає, що є всі підстави стверджувати про небажання відповідача добровільно погасити заборгованість зі сплати аліментів і наявність спору про розмір заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з розрахунком пені за несплату аліментів за період з 26 березня 2014 року по 20 червня 2020 року сума пені складає 1 158 544,4 грн. Але відповідно до ст. 196 СК України сума пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості і тому складає 93219,11 грн.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів в сумі 93219,11 грн., а також пеню по заборгованості зі сплати аліментів у сумі 93219,11 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений факт існування заборгованості по аліментам за вказаний нею період.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 р. по 2010 р.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2014 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від доходів платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2014 р. Дане рішення суду набуло законної сили 01.07.2014 р. (а.с. 5).

Виконавчий лист №333/2153/14-ц, на підставі вищезазначеного рішення суду, виданий стягувачу ОСОБА_1 24.05.2018 р. (а.с.6).

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП №5656703 ОСОБА_1 пред`явила до Комунарського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області вищезазначений виконавчий лист 07.06.2018 р.

11.06.2018 р. відкрито виконавче провадження, цього ж з дня державним виконавцем ОСОБА_4 був зроблений розрахунок заборгованості по аліментам за період з 2015 р. по травень 2018 р., згідно якого її розмір складав 58 930,12 грн.

Докази вручення вказаного розрахунку боржнику матеріали справи не містять.

27.03.2019 р. державним виконавцем Дідичук Я.В. зроблений новий розрахунок заборгованості за більший період, починаючи з березня 2014 р. по березень 2019 р., відповідно до якого розмір заборгованості станом на 01.04.2019 р. складав 93219, 11 грн.

Докази вручення вказаного розрахунку боржнику матеріали спарви не містять.

Постановами державного виконавця Дідичук Я.В. від 27.03.2019 р. встановлені тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_2 у керуванні транспортними засобами, вогнепальною зброєю, а також у праві виїзду.

18.07.2019 р. державним виконавцем Дідичук Я.В. складений Акт про те, що до неї звернулась стягувач ОСОБА_1 зазначила, що боржник ОСОБА_2 не сплачує присуджені аліменти.

29.07.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до Комунарського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області із заявою, в якій повідомила, що по ВП №5656703 з виконання виконавчого документа №333/2153/14 від 24.05.2018 р. до стягнення з ОСОБА_2 , аліменти на її користь сплачувались кожного місяця.

Заборгованість на 01.08.2019 р. відсутня. Претензій до боржника не має.

30.07.2019 р. державним виконавцем Комунарським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ Дідичук Я.В. винесені постанови про скасування вищевказаних тимчасових обмежень прав боржника, накладених постановами виконавця від 27.03.2019 р., а також скасовані заходи примусового виконання та виключено ОСОБА_5 з Єдиного реєстру боржників, в яких зазначена, що заборгованість по аліментам станом на 30.07.2019 р. боржником ОСОБА_2 погашена, зазначені постанови позивачем не оскаржувались.

З вересня 2019 р. по листопад 2020 р., сплачені аліменти ОСОБА_5 , перераховуються на розрахунковий рахунок, зазначений стягувачкою ОСОБА_1 у її заяві на адресу Комунарського ВДВС, датовану 21.10.2019 р.

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського ВДВС 19.05.2020 р. із заявою про внесення ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників, посилаючись на те, що ОСОБА_2 фактично не погасив їй заборгованість по аліментам за період з 2014-2020 р. у сумі 90000 грн., пообіцяв сплатити її в строк до 31.03.2020 р., про що надав у липні 2019 р. розписку, але виконав свої зобов`язання в цей строк. Відомості про внесення ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників, на підставі заяви ОСОБА_1 від 19.05.2020 р., відсутні.

27.07.2020 р. державним виконавцем Дідичук Я.В. зроблений розрахунок заборгованості по аліментам за період з серпня 2019 р. по липень 2020 р., відповідно до якого станом на 27.07.2020 р. боржник ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 3 951,93 грн.

ОСОБА_1 надано копію розписки, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язався виплатити ОСОБА_1 заборгованість по аліментам ВП 5656370 №33/2153/14 в розмірі 90 000 грн. в строк до 31.03.2020 р. (а.с. 8)

ОСОБА_1 надала розрахунок пені за несплату аліментів за період з 26.03.2014 р. по 20 06.2020 р. (а.с. 13-14).

За приписами ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 185 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог статей 12, 76, 77, 83 ЦПК України не надала суду належних доказів на підтвердження існування у відповідача заборгованості по вищезазначеним аліментам у заявленому позивачкою розмірі за період з березня 2014 р. по березень 2019 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надана позивачем розписка не є належним доказом у справі, з огляду на те, що в ній відсутня дата написання цієї розписки, не зазначений період виникнення заборгованості по аліментам, яку зобов`язується сплатити ОСОБА_2 .

В розписці наданій позивачем, зазначено, що розмір заборгованості по аліментам, складає 90 000 грн., за вказаний позивачкою в позові період заборгованості, що відрізняється від розміру заборгованості по аліментам, який визначений за аналогічний період державним виконавцем у розрахунку, складеному 27.03.2019 р.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 29.07.2019 р. ОСОБА_1 особисто надала державному виконавцю заяву, в якій зазначила, що аліменти ОСОБА_2 сплачувались щомісячно і станом на 01.08.2019 р. заборгованість по аліментам відсутня. Застереження про наявність розписки вказана заява не містила.

На підставі поданої ОСОБА_1 заяви, державним виконавцем, після 29.07.2019 р. не складався оновлений розрахунок заборгованості по аліментам, за заявлений позивачкою період заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 своєю заявою 29.07.2019 р. фактично повідомила державного виконавця про нові обставини, які не були відомі виконавцю на час складання ним раніше розрахунків заборгованості, що платник аліментів фактично сплачував стягувачу присуджені аліменти щомісячно і заборгованість по аліментам станом на день написання заяви відсутня.

Ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не встановлено, що вказану заяву ОСОБА_1 від 29.07.2019 р. писала під примусом.

Посилання скаржника на її домовленість з відповідачем, щодо написання нею вищевказаною заяви без фактичного погашення відповідачем заборгованості по аліментам, належними доказами не підтверджена в суді першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що розрахунки заборгованості, складені державним виконавцем 11.06.2018 р. та 27.03.2019 р. не є належними та допустимими доказами у цій справі.

З огляду на те, що позивачем не доведений факт існування заборгованості по аліментам за вказаний нею період, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для нарахування пені за несплату аліментів.

Відповідно до частини 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд, відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України, має встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини у її виникненні особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність в одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: