Справа № 591/4966/20
Провадження № 2/591/669/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу № 591/4966/20, провадження № 2/591/669/21 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Цирулик Віта Вікторівна, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Лермонтова Наталія Миколаївна про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою та свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 . 17 липня 2020 року адвокат Шкриль Л.Г., діючи в інтересах ОСОБА_5 для виконання доручення по прийняттю спадщини звернулась до приватного нотаріуса. Дізналась, що ОСОБА_6 28 листопада 2019 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лермонтовою Н.М. яким заповів ОСОБА_3 1/3 частину квартири. Спірна однокімнатна квартира - 16,6 кв.м була придбана матір`ю позивачки за договором купівлі-продажу.

Вважає заповіт недійсним. На момент складання заповіту ОСОБА_6 був тяжко хворим. У батька були гарні стосунки з донькою, він не мав наміру складати заповіт на інших осіб, окрім доньки. Тяжка хвороба вплинула на його психічний стан. Вказане дає підстави вважати, що через хворобу він не сприймав дійсність, не міг керувати своїми діями у момент складання заповіту.

На підставі ч. 1 ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 від 28 листопада 2019 року.

У відзиві на позовну заяву відповідачка проти позову заперечувала. Пояснила, що батько позивачки не страждав психічними захворюваннями. Проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю з листопада 2006 року по день його смерті. Позивачці було відомо про стан здоров`я батька, однак вона відвідувала у лікарні його лише двічі, не вкладала грошей у його лікування. ОСОБА_6 свідомо та з власної ініціативи склав заповіт на її користь. Просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25.08.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали із зазначених у позові підстав.

У судовому засіданні 16 липня 2021 року відповідач та її представник заявили про визнання позову у повному обсязі, просили позов задовольнити, відповідач пояснила, що їй відомо про наслідки визнання нею позову.

Треті особи у судове засідання не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11,13 т. 1).

За життя ОСОБА_6 володів на праві приватної власності 1/3 часткою квартири по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване за ним на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 15.09.2011 у справі №2-2527/11, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за якою за ОСОБА_6 визнається право власності на 1/3 частину квартири як за учасником створення спільної сумісної власності (а.с. 45-46 т. 1).

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповідав належну йому 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . Заповіт посвідчено 28.11.2019 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Лермонтовою Н.М., зареєстровано у реєстрі за №2305 (а.с. 66 т. 1).

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (а.с. 62, 73 т. 1).

Як вбачається з досліджених судом медичних карток амбулаторного та стаціонарного хворого та медико-експертної справи №4767/15801 ОСОБА_6 у вересні 2019 року встановлено діагноз холангіокарцинома конфлюенці жовчних протоків.

В період з 20.09.2019 по 01.10.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Клінічна лікарня №5. Перебував на стаціонарному лікуванні з 03.10.2019 по 08.10.2019 у національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», 03.10.2019 проведено операцію ЕРХПГ, ендобіліарне дренування, ЕРХПГ, ЕПСТ 04.10.2019 ендобіліарне дренування Вірсунгової протоки .

З 09.10.2019 по 22.10.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня №5».

З 02.12.2019 по 12.12.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня №5» СМР.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що є племінницею ОСОБА_6 . Після того, як дізнався про встановлений діагноз був у пригніченому стані. Спілкувалась зі свідком, коли та відвідувала його у лікарні та вдома. Не має інформації, які лікарські засоби вживав.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що дружив із ОСОБА_6 . Не спілкувались на тему, які лікарські засоби приймав ОСОБА_6 . Після того, як був йому встановлений діагноз і повідомлено, що хвороба невиліковна, перебував у пригніченому стані.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ст.ст.202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу.

За змістом ч.3 ст.203 ЦК України однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність з підстав, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Підставою для визнання правочину недійсним згідно з ч.1 ст.225 ЦК України має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Враховуючи визнання відповідачем позову, а також наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки дослідженими доказами та поясненнями свідків підтверджується, що ОСОБА_6 на час укладення спірного правочину не міг усвідомлювати своїх дій та (або) керувати ними, а також той факт, що таким рішенням не будуть порушені права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 142, 206, 256, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на корить ОСОБА_3 , посвідчений 28 листопада 2019 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Лермонтовою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2305.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Цирулик Віта Вікторівна, АДРЕСА_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Лермонтова Наталія Миколаївна, АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складений 16 липня 2021 року.

Суддя О.О. Ніколаєнко