Справа № 185/7908/20
Провадження № 2/185/861/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засіданні Ольхової К.А., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В

Позивачі 10.11.2020 року звернулися до суду з позовом до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, розташований на території Межиріцької сільської ради (колишнє КСП «Межиріч») Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , по 1/2 частці кожній.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивачів. ОСОБА_3 за життя заповіту не залишила. Єдиними спадкоємцями першої черги є позивачі. 27 квітня 2007 року у Другій Павлоградській державній нотаріальній конторі на підставі заяви позивачів заведено спадкову справу №136/2007. 26 серпня 2010 року на підставі заяви позивачам видано деяку спадщину, зокрема свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. 02 жовтня 2019 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлої ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане право на земельну ділянку (пай), а саме сертифікат на право на земельну частку (пай).

Позивачі спадщину прийняли безумовно. Проте, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), хоча була включена до списку громадян, які мають право колективної власності на землю під №847, виданого колгоспу Межиріч серії ДП від 20 січня 1994 року, яка згідно рішення Межиріцької сільської ради від 20.03.2000 №11 вважається виданим КСП «Межиріч».

Спадкодавець ОСОБА_3 з 27.02.1992 року по 30.01.1996 року працювала у колгоспі «Межиріч». Рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Межиріч» №1 від 20.01.1996 колгосп «Межиріч» перейменовано в КСП «Межиріч».

Колгосп «Межиріч» отримав державний акт на право колективної власності на землю серії ДП від 20.01.1994. На день видачі державного акту ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з колгоспом «Межиріч», включена до списку членів колгоспу Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області на роздержавлення землі станом на 01.01.1992 року під номером 847.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року відкрито провадження по даній справі (а.с.32).

11.03.2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача у якій відповідачем фактично викладено письмовий відзив на позов. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову вважаючи позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідач зазначає, що відповідно до статей 22, 23 ЗК України (ред. 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування у членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Згідно записів у трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_3 , остання була членом колгоспу «імені XXII з`їзду КПРС», який згодом було перейменовано у колгосп «Межиріч», у період з 27.02.1992 року по 01.10.1996 року, звільнена з членів КСП відповідно до поданої заяви. За рішенням Межиріцької сільської ради про перезатвердження державного акту на колективну власність №11 від 24.03.2000 року, державний акт на право колективної власності на землю, виданий колгоспу «Межиріч», вважається з 18.01.1997 року виданим для КСП «Межиріч».

Таким чином, станом на день одержання КСП «Межиріч» державного акта на право колективної власності на землю, тобто на 18.01.1997 року спадкодавець ОСОБА_3 не була членом зазначеного КСП і тому не набула права на земельну частку (пай). Сам по собі факт включення особи до списку, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю, не є достатньою підставою для виникнення у особи права на земельну частку (пай). Для цього також необхідно, щоб відповідне КСП отримало державний акт у встановленому законом порядку, а громадянин дійсно перебував у членських відносинах з таким КСП на момент видачі державного акту (а.с.50-51).

09.03.2021 року до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у яких зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10.07.2018, який набрав чинності з 01.01,2019, внесено зміни до розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України шляхом доповнення пункту 21 такого змісту: «21. Установити, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, як в силу зазначеного закону переходять до комунальної власності.»

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області законодавчо не наділене повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, оскільки це суперечить вимогам ч.4 ст.122 Земельного кодексу України. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення, а позовні вимоги стосуються земель - не витребуваних часток (паїв), які виділяються за рахунок земель комунальної власності у відповідності до чинного законодавства України (а.с.54-56).

29.01.2021 року позивачами подано до суду уточнену позовну заяву (а.с.44-47).

В судовому засіданні позивачі, кожен окремо, позов підтримали і просили його задовольнити, свої вимоги обґрунтовували обставинами викладеними в позовній заяві.

Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_3 з 27.02.1992 року по 30.01.1996 року працювала у колгоспі «Межиріч», що підтверджується трудовою книжкою (а.с.27-28).

15.02.1992 році колгосп ім. XXII з`їзду КПРС був перейменований в колгосп «Межиріч».

Рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Межиріч» №1 від 20.01.1996 колгосп «Межиріч» перейменовано в КСП «Межиріч».

Колгосп «Межиріч» отримав державний акт на право колективної власності на землю серії ДП від 20.01.1994 року (а.с.17-18).

На день видачі державного акту ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з колгоспом «Межиріч», включена до списку членів колгоспу Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області на роздержавлення землі станом на 01.01.1992 року під номером 847 (а.с.24).

У період паювання земель, у колективну власність колгоспу «Межиріч» було передано 10253,0 гектарів землі відповідно до рішення Межиріцької сільської Ради народних депутатів від 24.12.1993 року №14-ХХІ. Державний акт на право колективної власності був виданий 20.01.1994 року та зареєстрований в книзі державної реєстрації актів під №4.

24.03.2000 року Межиріцькою сільською радою було вирішено, що державний акт на право колективної власності на землю виданий колгоспу «Межиріч», який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №4, вважати з 18.01.1997 р. - виданим для КСП «Межиріч», в зв`язку з перетворенням колгоспу у КСП.

Членам колгоспу видавалися сертифікати про право на земельну частку (пай) у відповідності зі списком, доданим до Державного акту про право колективної власності на землю.

У зв`язку із набуттям чинності з 01.01.2019 року змін у Земельному кодексі, внесених Законом України № 2498-VIII від 10.07.2018, зокрема пунктом 21 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України було установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена наявність підстав про визнання права на земельну частку (пай).

Суд критично ставиться до заперечень відповідача в тій частині, що за рішенням Межиріцької сільської ради про перезатвердження державного акту на колективну власність №11 від 24.03.2000 року, державний акт на право колективної власності на землю, виданий колгоспу «Межиріч», вважається з 18.01.1997 року виданим для КСП «Межиріч» і що станом на день одержання КСП «Межиріч» державного акта на право колективної власності на землю, тобто на 18.01.1997 року спадкодавець ОСОБА_3 не була членом зазначеного КСП і тому не набула права на земельну частку (пай).

Суд вважає, що на час видачі первинного акту про право колективної власності на землю, померла ОСОБА_3 працювала на підприємстві, була включена у відповідний список і тому набула відповідне право на земельний пай.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с.14). Позивачі по справі є доньками ОСОБА_3 (а.с.11, 13).

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила. Єдиними спадкоємцями першої черги є позивачі. 27 квітня 2007 року у Другій Павлоградській державній нотаріальній конторі на підставі заяви позивачів заведено спадкову справу №136/2007. 26 серпня 2010 року на підставі заяви позивачам видано спадщину, зокрема свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади (а.с.15).

02 жовтня 2019 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлої ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане право на земельну ділянку (пай), а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.16).

Позивачі спадщину прийняли безумовно. Проте, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), хоча була включена до списку громадян, які мають право колективної власності на землю під №847.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачі мають право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, розташований на території Межиріцької сільської ради (колишнє КСП «Межиріч») Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , по 1/2 частці кожній.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати на судовий збір в сумі по 740.52 грн. кожній.

Керуючись ст.ст.263, 264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, розташований на території Межиріцької сільської ради (колишнє КСП «Межиріч») Павлоградського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , по 1/2 частці кожній.

Стягнути з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на судовий збір у сумі 740.52 гривень.

Стягнути з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на судовий збір у сумі 740.52 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін