справа № 489/4584/21 провадження №2-о/489/87/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

16 липня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з матеріалами за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватне підприємство «Ніконд», про встановлення факту настання гострого професійного захворювання на виробництві

встановив:

Заявник в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт настянню гострого хронічного захворювання легенів «Бронхіальна астма 3 ступені тяжкості, Бронхоектаптічна хвороба. ХОЗЛ, енфизема легких, пневмобронхіт ІІ ступені» у період робити з 25.02.1991 по 21.10.1991 на підприємстві «Буг» (правонаступник Приватне товариство «Ніконд»).

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що з 25.02.1987 по 21.10.1991 працювала паяльщіком на підприємстві «Буг», в подальшому перетвореному в Миколаївський завод конденсатів, ПАТ «Ніконд». Робота була пов`язана з тяжкими умовами праці, так як приходилося працювати з оловом у замкнутому цеховому приміщенні. В цей період вона почала хворіти та отримала діагноз хронічного бронхіту в стадії ремісії, що підтверджується медичними документами.

Встановлення наведеного факту необхідно заявнику для звернення до закладів охорони здоров`я для зміни причини інвалідності із загального захворювання на професійне.

Як на підставу звернення до суду в порядку окремого провадження заявник вказала, що встановлення такого факту до 1992 року було передбачено процесуальним законодавством на момент її захворювання.

За положеннями статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту захворювання на виробництві заявник вказує, що встановлення такого факту їй потрібно для подальшої зміни інвалідності із загального захворювання на професійне.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджено постановою Кабінету Міністрів України 17.04.2019 № 337.

Відповідно до пункту 29 наведеного Порядку факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 N5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при застосуванні пункту 3 статті 273 ЦПК України (згідно чинної редакції пункт 3 частина перша статті 315 ЦПК України), яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України «Про охорону праці» (з 24.11.1992) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов`язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків пенсія призначається особам, які внаслідок

цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи наведе та те, що із заяви заявника вбачається спір про право, оскільки передбачає встановлення факту настання гострого професійного захворювання на виробництві, встановлення якого впливає на права і обов`язки як на правонаступника підприємства на якому працювала заявник так і відповідних державних органів, підстави для розгляду справи в порядку окремного провадження відсутні, а відтак у відкритті провадження слід відмовити.

Доводи заявника, що її заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки факт який вона просить встановити мав місце до 24.11.1992 є помилковими, оскільки за частиною третьою статі 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Керуючись частиною четвертою статті 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту настання гострого професійного захворювання на виробництві.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.07.2021.

Суддя І.В.Коваленко