Справа № 279/5542/20
Номер рядка звіту 82
номер провадження 2/279/279/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коростенський міськрайонний відділ ДВС ЦЗУМЮ (м.Хмельницький) про звільнення нерухомого майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, в якому зазначила, що в провадженні Коростенського міськрайонного суду перебувала справа №279/5885/14-ц за позовом її доньки, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя. З метою забезпечення позову ухвалою вказаного суду від 11.08.2014 року накладено арешт та заборонено відчуження майна у виді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Поставновою Апеляційного суду Житомирської області від 26.12.2017 року ОСОБА_3 виділено у власність вказану квартиру, однак питання про зняття заходів забезпечення позову не вирішено. ІНФОРМАЦІЯ_1 її донька, ОСОБА_3 , померла, а вона має намір прийняти спадщину після її смерті, однак отримала у нотаріуса відмову у зв`язку із наявною забороною на спадкову квартиру.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позов підтримала та просила його задовольнити, про що вказала письмово.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив провадження у справі закрити за відсутністю предмета спору, оскільки він не є боржником у справі, арешт накладався не в його інтересах, судове рішення набрало законної сили, відтак позивачу необхідно оскаржувати бездіяльність виконавця.

Стороною позивача надано відповідь на відзив із запереченнями щодо доводів відповідача.

Представник третьої особи: Коростенського міськрайонного відділу ДВС клопотав про розгляд справи за його відсутнсоті, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено, що в провадженні Коростенського міськрайонного суду перебувала цивільна справа №279/5885/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 11.08.2014 року накладено арешт та заборонено відчуження майна у виді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи в суді.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2017 року позов задоволено частково. Поставновою Апеляційного суду Житомирської області від 26.12.2017 року ОСОБА_3 виділено у власність зазначену вище квартиру та інше майно.

Згідно ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (частина 7 ст.158 ЦПК України). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частина 8 ст.158 ЦПК України).

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судами при постановленні ріщень у справі не скасовано заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.08.2014 року.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання ухвали суду від 11.08.2014 року Коростенським міськрайонним відділом ДВС 20.08.2014 відкрито виконавче провадження № 44410629. Боржником в якому є ОСОБА_2 , відповідач у справі, а стягувачем була ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями її майна в рівних частках є ОСОБА_1 (матір) та неповнолітні діти ОСОБА_5 , 2003 р.н. і ОСОБА_5 , 2009 р.н., які є онуками позивача у справі та мешкають із останньою у спірній квартирі.

Поняття спадкування визначено у статті 1216 ЦК України.

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак отримала від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки виявлена заборона на вказану квартиру, яку внесено на підставі постанови заступника начальника відділу виконавчої ДВС Коростенського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії на номер: 44410629 від 18.08.2014 року.

З даних інформаційного листа Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 28.10.2020 року слідує, що 20.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено до реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 6770308. 27.09.2017 року виконавче провадження №44410629 завершено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

На даний час арешт з майна, що належало на праві власності ОСОБА_3 , зокрема з квартири АДРЕСА_2 не знято, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру зборів відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України).

Згідно п.37.2 Постанови Великої Палати Верховного Суду викладеного у справі № 554/8004/16-ц від 05.05.2020 слідує, що особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 905/386/18 від 26.11.2019 та № 340/25/19 від 22.01.2020.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На звернення позивача до ДВС щодо зняття накладеного арешту остання отримала відмову з посиланням на те, що станом на 27.09.2017 року виконавче провадження завершено, зняти арешт немає можливості та рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, однак накладений арешт на майно не знято.

Отже, враховуючи те, що за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадкування, відкритих виконавчих проваджень не має, судове рішення виконано, тому відсутні законні підстави для продовження існування арешту, який є перешкодою в реалізації спадкових прав позивача, що є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4,81,158,263265 ЦПК України, ст.ст.16,319,321,1216,1268 ЦК України, ст.41 Конституції України, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, зокрема квартири АДРЕСА_2 , накладений на підставі постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Ренкас Р.В., на виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.08.2014 року у справі № 279/5885/14-ц про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44410629 від 18.08.2014 року, номер запису про обтяження - 6770308, індексний номер - 15332941 від 22.08.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , місце перебування: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 001132, видане 25.11.2019 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), місце знаходження : м.Коростень вул. Ш.Алейхема, 13, .

Суддя: Невмержицька О.А.