Справа № 276/1878/19
Провадження по справі №2/276/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою вказуючи, що 16 червня 2018 року відповідач допомагав йому перевозити сіно, після виконаної роботи, відповідач попросив номер рахунку його картки, так як йому обіцяли перерахувати кошти в сумі 1000 гривень, номер рахунку він надав і через деякий час на його мобільний телефон надійшло повідомлення про надходження коштів в сумі 1000 гривень на його картковий рахунок. В подальшому, відповідач попросив його картку та пін-код, аби зняти з рахунку належні йому 1000 гривень. Картку він надав та наголосив на тому, щоб відповідач зняв лише належну йому 1000 гривень. Після повернення картки, того ж, вечора на мобільний телефон позивача надійшло повідомлення про те, що з особової картки було знято 5700,00 гривень, з яких 4700,00 гривень належали особисто позивачу. На прохання позивача повернути гроші, відповідач відмовлявся. Після марного намагання вирішити все мирно, позивач звернувся до органів поліції. Вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.04.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Внаслідок таких дій позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Позивач просить суд стягнути на свою користь заподіяну злочинними діями відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4700 гривень та 4000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2021 року, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. Від позивача, ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити. (а.сп.25).

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення (а.сп.19-20) та телефонограма (а.сп.21), в судове засідання не з`явився. Відповідно до телефонограми від 28.05.2020 року, відповідач просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає (а.сп.21).

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 185 КК України (а.сп.4).

Відповідно до копії вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2019 року, ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 матеріального збитку на загальну суму 4700 грн. (а.сп.4).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги визнає, про що свідчить телефонограма від 28.05.2020 року (а.сп.21).

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності людини. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною та достатньою аби компенсувати людські страждання, тому її розмір може мати суто умовний вираз.

За приписами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням глибини та характеру моральних страждань, які завдані ОСОБА_1 , характеру майнових втрат внаслідок вчинення злочину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 1000 гривень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 гривень.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, статтями 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворище, Хорошівського району Житомирської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , матеріальну шкоду заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворище, Хорошівського району Житомирської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , моральну шкоду заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: с. Дворище, Хорошівського району, Житомирської області, фактичне місце проживання: с. Івановичі, Пулинського району Житомирської області.

Суддя А.М. Збаражський