Провадження № 2-др/522/67/21
12 липня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Чернявської Л.М.,
за участю секретаря судових засідань Палун І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
02 липня 2021 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначено, що у позовній заяві представник позивача адвоката Погорілий О.В. навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Також, зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат з доказами понесених витрат на правничу допомогу представником позивача подано з пропуском процесуального строку з поважних причин, оскільки сторона позивача не була присутня на оголошенні рішення 10.06.2021 року, а лише ознайомилась 22 червня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, також зазначено що позивач був відсутній на території України, що зумовило затримку в укладанні звіту та акту про виконанні послуги та завадило подати відповідну заяву про компенсацію судових витрат.
У зв`язку з чим просив поновити процесуальний строк на подання доказів про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу; долучити до матеріалів справи документ на підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу; стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 гривень 00 копійок.
Справа передана раніше визначеному складу суду, судді Чернявській Л.М.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, заявником при подачі позовної заяви було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.
02 липня 2021 року представником позивача до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу з пропуском строку.
Згідно ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Так, заявником зазначені причини його пропуску, а саме те що судове рішення було проголошено без присутності сторони позивача, у зв`язку з чим позивач ознайомився з судовим рішенням тільки 22 червня 2021 року. Також зазначено, що позивач був відсутній на території України, що зумовило затримку в укладанні звіту та акту про виконані послуги суду, що завадило вчасно подати відповідну заяву.
Так, в матеріалах справи відсутня відмітка про те, що сторона позивача була ознайомлена з винесенням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2021 року. Також в матеріалах справи є копія паспорту позивача, з якого вбачається що ОСОБА_1 з 09 червня по 19 червня 2021 року був відсутній на території України.
З огляду на вищевикладене, суд визнає причини пропуску строку на подання відповідної заяви поважними та поновлює строк на подачу доказів про розмір судових витрат, які сторона понесла на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Як вбачається з рішення суду від 10 червня 2021 року суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи додаткове рішення,якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, суд вважає можливим вирішити питання щодо судових витрат.
Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем за реєстровим №3576 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс»» заборгованості в сумі 30 645, 61 гривень.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, розяснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заява представника ОСОБА_2 подана з дотриманням строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат, які поніс ОСОБА_1 до суду надані наступні документи: копію акту прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 25 червня 2021 року; копія Звіту про виконані роботи (детальний опис робіт) адвокатом ОСОБА_3 за Договором про надання правової допомоги;
Акт надання правничої допомоги містить найменування виду правової допомоги, час, витрачений адвокатом при наданні правової допомоги, погоджену сторонами вартість однієї години надання правової допомоги та повну вартість наданої допомоги по цивільній справі.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За таких обставин, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, час розгляду справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 гривень.
В зв`язку з чим, судом постановляється додаткове рішення щодо стягнення судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 257, 258, 270 ЦПК України, суд
Поновити процесуальний строк ОСОБА_1 на подачу доказів щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Постановити додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Л. М. Чернявська