Справа № 352/1021/20
Провадження № 22-ц/4808/532/21
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

10 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Бойчука І.В., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною ОСОБА_2 , на рішення Тисменицького районного суду від 11 січня 2021 року під головуванням судді Хоминець М.М. у м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням Тисменицького районного суду від 11 січня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В., про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга разом з доданими матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Частиною 5 ст. 357 ЦПК України визначено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Зокрема, п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона не підписана, або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не зазначено.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно пп. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

У частині 4 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 01 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Стаття 19 ЦПК України визначає перелік справ, що для цілей цього Кодексу є малозначними справами.

Враховуючи, що положення ст. 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

При цьому, за змістом правил п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

У справі, що переглядається, предметом позову є немайнова вимога про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Справа малозначною судом не визнавалася і в силу закону вона такою не є.

Отже, з огляду на положення ст. 60 ЦПК України, представляти інтереси позивача у даній справі може виключно адвокат.

Стаття 43 ЦПК України встановлює права учасників справи, зокрема щодо оскарження судових рішень у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. Пунктом 1 частини 4 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, який посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно п. 1 Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, електронний документ (далі - ЕД) - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора; електронна копія паперового документу (далі - ЕКПД) - результат повного відтворення інформації та реквізитів паперового документу у електронно-цифровій формі. Включає оптичний образ документу в форматі PDF, його текст у метаданих, реєстраційну інформацію, тощо; електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Відповідно до п. п. 1, 9 Розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.

Відповідно до пп. 1.5. Розділу ХХ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, це Положення набирає чинності з 15 березня 2018 року для органів системи правосуддя у наступному порядку: для судів загальної юрисдикції, до їх підключення до модуля автоматизованого розподілу та інших підсистем, є чинними норми цього Положення в редакції від 15.09.2016 року.

Згідно п. 1.2.1. Положення, в редакції від 15.09.2016 року, оригінал електронного документа суду - електронний примірник документа суду з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП) автора, що не підлягає редагуванню.

Матеріали апеляційної скарги свідчать про те, що скарга сформована як документ 05.03.2021 в системі «Електронний суд» та підписана ЕЦП ОСОБА_2 05.03.2021.

На підтвердження своїх повноважень на підписання апеляційної скарги як додаток до апеляційної скарги ОСОБА_2 долучено довіреність від 27.06.2020.

Вказана довіреність містить відомості про формування в системі «Електронний суд» 27.06.2020. Однак вказана довіреність не містить відомостей про підписання такої ЕЦП, дату такого та особу яка підписала такий документ своїм ЕЦП. Зокрема такі відомості (відповідну відмітку) містить апеляційна скарга, а також один з додатків, що до неї долучається, підписаний ЕЦП 02.03.2021 ОСОБА_2 .

Таким чином, до апеляційної скарги ОСОБА_2 не долучено оригінал електронного документу (довіреності) з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом ОСОБА_1 , який уповноважує ОСОБА_2 на вчинення процесуальних дій від свого імені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 9901/939/18, зазначила, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі №200/12772/18 (провадження № 14-99 зц 19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

У поданій ОСОБА_2 апеляційній скарзі відсутній електронний цифровий підпис ОСОБА_1 та вона підписана шляхом скріплення електронним цифровим підписом ОСОБА_2 , який не має належно стверджених повноважень для її підпису. З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і її слід повернути заявнику.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану Захаріївим Богданом Дмитровичем, на рішення Тисменицького районного суду від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.В. Бойчук