Справа №461/2769/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; ІПН: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з продовженням нею навчання, у розмірі ј від усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою 23-річного віку, завершення навчання чи відрахування із навчального закладу.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 покликається на те, що з 1997 року по 2002 рік проживала з відповідачем як подружжя, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_3 . Рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №2-75/06 від 26.06.2006 року було встановлено батьківство ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 та стягнено з останнього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач аліментів не сплачував. На даний час дочка повнолітня та продовжує навчання у Львівському державному університеті ім.І.Боберського, на факультеті «Фізичної терапії та ерготерапії» на 2 курсі з денною формою навчання на державній основі, передбачений термін закінчення навчання 30.06.2023 року. Дочка отримує стипендію 1300-1353 грн., однак, цих коштів не достатньо для нормальної життєдіяльності та задоволення своїх соціальних потреб (харчування, придбання підручників тощо), оскільки вона навчається на денній формі навчання та не має можливості влаштуватись на роботу. Позивач зазначає, що дочка зареєстрована та проживає за її адресою та повністю перебуває на її утриманні. Самостійно утримувати та забезпечувати дочку всім необхідним позивач позбавлена можливості, оскільки є інвалідом другої групи та отримує лише невелику пенсію. Інші доходи відсутні, у зв`язку з чим, позивач з дочкою опинились у скрутному матеріальному становищі. Відповідач не підтримує з дочкою жодних зв`язків, ухиляється від обов`язку утримувати її та не надає матеріальної допомоги. Водночас, позивачу відомо, що відповідач володіє на праві власності квартирою, є працездатним, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має. Відтак, просить позов задоволити.

25.05.2021 року відповідач ОСОБА_2 скерував на адресу суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 скерувала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а тому, згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №2-75 2006 р. від 26.06.2006 року позов ОСОБА_1 задоволено, встановлено батьківство ОСОБА_2 по відношенню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.12.2007 року рішення залишено без змін (а.с.6-10).

Згідно Довідки №916 від 25.11.2020 року, ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу 22 групи ФТЕ факультету фізичної терапії та ерготерапії Львівського державного університету фізичної культури ім.Івана Боберського. Форма навчання «стаціонар», передбачений термін закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с.13).

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні повнолітньої дочки на час її навчання, не досягнуто.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Доходів матері ОСОБА_1 не вистачає на необхідне задоволення соціальних потреб та забезпечення повнолітньої дочки на період її навчання у вищевказаному навчальному закладі, оскільки на даний час остання перебуває на обліку в Залізничному об`єднаному управлінні ПФУ м.Львова в Львівській області і отримує пенсію по інвалідності.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За роз`ясненнями, що містяться в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст.200 СК України).

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі. При цьому, відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги.

Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.182 СК України, в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання його повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, оскільки остання потребує матеріальної допомоги на час навчання.

Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме: 1/4 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання на денній формі навчання та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

За приписами статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 34, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268,280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з продовженням нею навчання, у розмірі ј від усіх виді доходу, щомісячно, починаючи з 08.04.2021 року і до досягнення дочкою 23 річного віку, завершення навчання чи відрахування із навчального закладу.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; ІПН: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мисько Х.М.