Номер провадження: 22-ц/813/704/21
Номер справи місцевого суду: 500/4428/19
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №500/4428/19 за поданням головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2019 року у складі судді Грубіян Л.І., -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цонкова І.О., звернувшись 18 червня 2019 року до суду з вищевказаним поданням просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим написом №3-331, виданим 25 лютого 2006 року Ізмаїльською державної нотаріальної контори про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 81042,31 грн. та виконавчим написом №3-332, виданим 25 лютого 2006 року Ізмаїльською державної нотаріальної контори про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 50812,50 грн. (а.с.1-2).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2019 року подання задоволено, тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного погашення боргового зобов`язання (а.с.23-24).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 7 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання (а.с.33-37).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення норм процесуального права полягає в тому, що самі по собі викладені державним виконавцем обставини, які судом не були перевірені, не свідчать про те, що вона ухиляється від виконання рішення. Вона відкрита для співпраці з державним виконавцем, від виконання не ухиляється, є пенсіонером та не має фінансової можливості разово сплатити заборгованість. Виконавець не довів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі не вжиття таких заходів як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Сам по собі факт наявності заборгованості не свідчить про ухилення боржника від виконання свого зобов`язання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Згідно укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Договору позики, ОСОБА_1 позичила грошові кошти в сумі 46875 гривен та 33312,50 гривен, а всього 80180,50 гривен строком на два роки до 20 березня 2005 року; договір посвідчено державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. 20 березня 2003 року, зареєстровано в реєстрі за №3-288.

25 лютого 2006 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. за реєстровим номером 3-331 вчинено Виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі Договору позики грошових коштів, посвідченого 20 березня 2003 року за реєстровим №3-288, грошових коштів в сумі 80180,50 гривен та витрат.

Постановою ВП №11302814 від 10 лютого 2009 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Діордієвою Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №3-331, виданого 25 лютого 2006 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 81042,41 грн.

Згідно укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Договору позики, ОСОБА_1 позичила грошові кошти в сумі 50250,00 гривен строком на один рік до 17 лютого 2005 року; договір посвідчено державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. 17 лютого 2004 року, зареєстровано в реєстрі за №3-167.

25 лютого 2006 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. за реєстровим номером 3-332 вчинено Виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі Договору позики грошових коштів, посвідченого 17 лютого 2004 року за реєстровим №3-167, грошових коштів в сумі 50250,50 гривен та витрат.

Постановою ВП №11302343 від 10 лютого 2009 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Діордієвою Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №3-332, виданого 25 лютого 2006 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 50812,50 грн.

Виконавчі написи боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на виконання боргових зобов`язань, не здійснено. У боржника відсутні грошові кошти для сплати боргу в повному обсязі, у боржника немає майна, шо підлягає опису й арешту.

Арешт нерухомого майна боржника внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Арешт рухомого майна внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Стягувачем надано рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 10 листопада 2014 року в справі №500/1417/14-ц, яким за боржником визнано право власності на 1/6 частку нерухомого майна, однак боржником не вчинено дій по реєстрації права власності.

Єдиним доходом є пенсія, державним виконавцем 1 лютого 2010 року направлена постанова про звернення стягнення на доходи боржника до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України для погашення загального боргу у зведеному виконавчому провадженні №31686422 у розмірі 145140,29 грн. по 20% пенсії; станом на 13 червня 2019 року залишок боргу складає 109984,60 грн., що перевищує п`ять мінімальних заробітних плат.

За положеннями нині діючої норми процесуального права, як то статті 441 ЦПК України, передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Таким чином, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається як захід забезпечення виконання судового рішення.

За змістом статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження в праві виїзду є дія неврегульованих зобов`язань. Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає державному виконавцю право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

За змістом подання, таке внесено державним виконавцем внаслідок ухилення від виконання зобов`язання, в порядку вжиття заходів для виконання виконавчих написів нотаріуса, вчинених на нотаріально посвідчених договорах позики грошових коштів. Державним виконавцем проведено певні виконавчі дії щодо встановлення наявності рухомого та нерухомого майна боржника, відкритих рахунків тощо. Виконавчі написи, якими стягнуто з ОСОБА_1 борг за договорами позики в сумі 81042,31 грн. та в сумі 50812,50 грн., вчинено 25 лютого 2006 року, зобов`язання не виконано. Боржником не здійснено на протязі багатьох років жодних дій, спрямованих на виконання рішення. Стягнення з пенсії є не значним, погашення заборгованості за рахунок стягуваних 20% пенсії відбуватиметься досить тривалий час, наявність такого стягнення не є підставою для не вжиття державним виконавцем інших заходів, спрямованих на виконання зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду щодо наявності підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не спростовують. Неврегульовані зобов`язання мають місце, право державного виконавця просити тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань наявне. Тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є заходом забезпечення виконання грошового зобов`язання, яке на протязі 15 років не виконано.

Судова практика орієнтує на те, що під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії, бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборні сили, події тощо).

ОСОБА_1 ухилення від виконання зобов`язань, покладених написами нотаріуса, не спростовано, відсутність можливості виконати (частково виконати) обов`язок не доведено, об`єктивних обставин, які б незалежно від боржника унеможливили вчинення реальних дій на виконання обов`язку, не встановлено.

Підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 11 лютого 2021 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; клопотань про відкладення розгляду справи не подано. Отже, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 червня 2019 року в справі за поданням головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков