Ухвала

15 березня 2021 року

м. Київ

справа № 638/1620/20

провадження № 61-3182ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1

до держави Україна в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, Державної казначейської служби України про стягнення відсотків за безпідставне утримання коштів, 3% річних, інфляційного збільшення боргу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів

з єдиного казначейського рахунку на її користь: відсотки за безпідставне збереження коштів за період за період з 29 березня 2019 року по 04 лютого 2020 року в сумі 1 830, 35 грн; 3% річних за період з 29 березня 2019 року

по 04 лютого 2020 року - 352, 19 грн; інфляційне збільшення боргу за період з 29 березня 2019 року по грудень 2019 року включно в сумі 450, 47 грн

та завдану моральну шкоду - 80 тис. грн, а всього - 82 633, 01 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня

2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 : відсотки за безпідставне збереження коштів у розмірі 1 830, 35 грн;

3% річних - 352, 19 грн; інфляційне збільшення боргу у сумі 450, 47 грн та моральну шкоду у розмірі 3 тис. грн, сплачену суму судового збору

у сумі 840, 80 грн, а всього 6 473, 81 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2020 року скасовано.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, Державної казначейської служби України про стягнення процентів за безпідставне утримання коштів,

3% річних, інфляційного збільшення боргу та моральної шкоди - закрито.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом

до суду адміністративної юрисдикції.

24 лютого 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального

і процесуального права, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц,

від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 19 червня 2019 року

у справі № 703/2718/16-ц, від 15 липня 2020 року у справі 335/6976/19,

від 16 вересня 2020 року у справі № 335/6979/19, від 09 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19, неправильно застосував висновки, викладені

у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі

№ 750/1668/17 та від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16

(пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 2 частини другої

статті 389 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень

положень пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах.

Посилання заявника на неврахування судом апеляційної інстанції

при ухваленні оскаржуваного судового рішення роз`яснень, які містяться

у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року

№ 14 «Про судове рішення у цивільній справі», не є підставою касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано нею 27 січня 2021 року.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на постанову Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 рокуподана

з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, Державної казначейської служби України про стягнення процентів за безпідставне утримання коштів, 3% річних, інфляційного збільшення боргу та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 січня 2021 року.

Витребувати з Дзержинського районного суду м. Харкова вищезазначену цивільну справу (№ 638/1620/20).

Надіслати відповідним учасникам справи копію касаційної скарги

та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив

на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам

статті 395 ЦПК України, у строк до 31 березня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович