Справа № 127/5749/21
Провадження № 2-о/127/80/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-
05.03.2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У вище вказаній заяві ОСОБА_1 просить суд: встановити факт, про відсутність діяльності КС "Злагода"; відсутність фактичного місцезнаходження та способу зв`язку з КС "Злагода".
Дослідивши заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного.
Як вбачається із Інформаційної судової системи "Д-3", 24.11.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області зареєстровано заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення: відсутність КС «Злагода» за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, 10.12.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області зареєстровано заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення: відсутність КС«Злагода» за адресою: АДРЕСА_1 .
З аналогічною заявою і вимогами ОСОБА_2 , в черговий раз звертається 05.03.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У статті 318 ЦПК України визначені вимоги до змісту заяви про встановлення факту. Так, у заяві повинно бути зазначено: 1)який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» містяться наступні рекомендації, зокрема: справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
У заяві ОСОБА_1 не зазначає причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, який він просить встановити, натомість, додає, зокрема, пояснення голови правління КС "Злагода" Пекарчука М.М. від 02.02.2021 року з якого вбачається, що дана КС "Злагода" зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , але фактично спілка за вказаною адресою відсутня, оскільки відсутні кошти для сплати оренди приміщення, КС «Злагода» за даною адресою фактично не перебуває.
Крім того, в зазначеному листі, зокрема, рекомендовано: вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі. При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.
Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Частиною 2 даної статті передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Разом з тим, відомості щодо детальної інформації про юридичну особу можливо отримати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних). Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді, зокрема, безоплатного доступу через портал електронних сервісів до: відомостей з Єдиного державного реєстру, які актуальні на момент запиту, необхідних для видачі документів дозвільного характеру та ліцензій, а також про видані документи дозвільного характеру та ліцензії, для укладення цивільно-правових договорів, у тому числі щодо наявності запису про державну реєстрацію припинення або перебування юридичної особи у стані припинення тощо.
Відомості про юридичну особу вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі, зокрема, відповідних заяв про державну реєстрацію, документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій, відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, зокрема про місцезнаходження юридичної особи.
Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».
Таким чином, встановлення факту щодо відсутності юридичної особи за місцем реєстрації здійснюється в іншому порядку працівниками контролюючих органів.
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.
Згідно ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України визначено: суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду (ст. 186 ЦПК України).
Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у даній справі, оскільки заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення: відсутність діяльності Кредитної спілки «Злагода», відсутність фактичного місцезнаходження та способу зв`язку з КС "Здагода" не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 44, 186 ЦПК України,-
Визнати дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.
Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: