Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 Справа №607/2727/21

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.

за участю секретаря с/з Хримко У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 72 324,95 грн, з яких: 1 585,59 грн заборгованість за кредитом; 7 716,43 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 63 022,93 грн заборгованість за пенею.

В обґрунтування вимог вказав, що 27.08.2008 між позивачем та відповідачем укладено договір, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Також, 28.01.2019 сторони уклали Додаткову угоду, відповідно до якої, АТ КБ «ПриватБанк», здійснив анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2. Додаткової угоди, якщо ОСОБА_1 здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п.1.5.1 Додаткової угоди. Строк повернення кредиту вказаний в п. 1.3 Додаткової угоди.

Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору та Додаткової угоди відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі.

Відтак представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому вказала, що відповідач позов не визнає, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2016, стягнуто заборгованість за кредитним договором від 27.08.2008 в сумі 13 192,78, грн. Відповідач виконав рішення та сплатив заборгованість, що підтверджується долученими до відзиву копіями квитанцій.

Також представник відповідача зазначила, що у разі, якщо суд прийде до переконання, що позов слід задовольнити, тоді просить зменшити розмір пені, оскільки на сьогоднішній день відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, а саме не працює та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Представник позивача подав відповідь на відзив в якій вказав, що відповідач підписуючи додаткову угоду від 28.01.2019 погодився з вірністю нарахування відсотків та пені за договором кредитування, а також з розміром заборгованості за вказаним договором. Таким чином, підтвердивши свою згоду на те, що на момент укладення відповідачем кредитного договору з Банком діяли саме такі Умови та Правила надання банківських послуг, на підставі яких були проведені Банком відповідні нарахування по кредитному договору.

Також, вказав, що позивач звертається до суду про стягнення заборгованості за Додатковою угодою від 28.01.2019, відповідно до якої, були внесені зміни до кредитного договору від 27.08.2008. Тобто, посилання представника відповідача на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2016 є безпідставним, оскільки умови договору були змінені Додатковою угодою від 28.01.2019, заборгованість по якій є предметом цього позову.

Щодо зменшення розміру неустойки, представник заперечив, оскільки відповідач не надав жодного доказу про важке фінансове становище з моменту першого порушення умов кредитування, а саме прострочення сплати кредиту.

Відтак представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову заперечує, з підстав викладених у відзиві.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено фактичні обставин справи та зміст спірних правовідносин.

27.08.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , який підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що вищевказана угода разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, те що він ознайомилась та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується його підписом.

28.01.2019 сторони підписали Додаткову угоду (далі - Угода). Відповідно до п.1.2 Додаткової угоди, банк здійснює анулювання частини заборгованості, що виникла в період з дати отримання кредиту, а саме: відсотків на 173,17 грн, комісії на 0 грн, пені на 65 022,93 грн, штрафу на 1 373,47 грн; якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п.1.5.1 Додаткової угоди, а саме: не менше 2 500,00 грн у строк не пізніше 28.01.2019. Пунктом 1.5.2 Угоди передбачено, що подальше погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 4 555,53 грн до 25 числа місяця протягом 3 місяців; розмір останнього платежу складає 4 555,53 грн. Строк повернення кредиту визначений в п. 1.3 Додаткової угоди до 25.04.2020. Відповідно до п.1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст.212 ЦК України укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п.1.2 Угоди (анулювання частини заборгованості), умова про зміну процентної ставки передбачена п. 1.4 Угоди (0,01%). Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2. Угоди та/чи будь-якого з зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частин заборгованості, передбачена п.1.2Умова про зміну процентної ставки, передбачена п.1.4Угоди не застосовується. Відповідно до п.1.7 в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п.1.5.2 понад 31день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-йдень з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п.1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п.1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п.1.7.2 Угоди.

Також ОСОБА_1 підписав графік погашення суми боргу по реструктуризації на термін 3 місяців.

Умови Додаткової угоди щодо погашення заборгованості відповідач не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 72 324, 95 грн, з яких: 1 585, 59 00 грн заборгованість за кредитом; 7 716,43 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 63 022,93 грн заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 28.01.2019, станом на 28.12.2020.

Щодо посилання представника відповідача на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2016, яким стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27.08.2008 в сумі 13 192,78, грн, суд відхиляє, оскільки, представник позивача звернувся до суду про стягнення заборгованості за Додатковою угодою від 28.01.2019, відповідно до якої, були внесені зміни до кредитного договору від 27.08.2008.

Відтак між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що заборгованість за пенею майже в 40 разів перевищує заборгованість відповідача за тілом кредиту.

Зазначена обставина, на думку суду, може бути підставою для зменшення розміру неустойки (пені).

Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з врахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, а саме судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності, розумності та норм процесуального права щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Беручи до уваги основні засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, ту обставину, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до розміру тіла кредиту в сумі 1 585,59 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 , на користь банку заборгованість по кредитному договору від 27.08.2008 на загальну суму 10 887,61? грн, з яких: 1 585,59 грн заборгованість за кредитом; 7 716, 43 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 585, 59 грн заборгованість за пенею.

Також відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме, розрахунок: 10 887,61? грн (задоволена частина вимог) 72 324,95 грн (ціна позову) х 100 = 15,05 %.

На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 341,66 грн, (15.05 % від 2 270,00 грн), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2,4,12,13,76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити частково позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28.01.2019 в розмірі 10 887,61? грн (десять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 61 копійка) та 341,66 грн (триста сорок одна гривня 61 копійка) сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 14 липня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко