Справа №639/1572/21
Провадження №2-з/639/32/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

11 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглядаючи у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Б-ГРАНД» у цивільній справі №639/1572/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Б-ГРАНД» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 року представник позивача ТОВ «Б-ГРАНД» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третьою особою зазначивши ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 49 106,25 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 500,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

На даний час провадження у цивільній справі №639/1572/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Б-ГРАНД» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не відкрито, оскільки судом 10.03.2021 року з метою з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача ОСОБА_1 , на підставі вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направлено відповідний запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова, однак відповідь на адресу суду на даний час не надходила.

Разом з позовом позивачем ТОВ «Б-ГРАНД» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що в момент підготовки позовної заяви позивачу стало відомо, що відповідачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . Таким чином, представник позивач вказує, що оскільки відповідач є громадянином іншої держави (Російська Федерація), то невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду по даній справі, а також, що відповідач зможе у будь-який час здійснити відчуження свого майна.

Суд, дослідивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши доводи представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову з огляду на розмір і зміст позовних вимог та зміст такої заяви і обсяг заходів забезпечення позову на даний час задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано будь-яких доказів очевидної і об`єктивної загрози порушення прав позивача шляхом можливого продажу нерухомого майна відповідачем, а самебудинку АДРЕСА_1 . Крім того, позивачем не доведено факт того, що невжиття саме таких за обсягом заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому суд звертає увагу, що представник позивача виходив лише з факту наявності майнових вимог у позивача до відповідача, однак жодним чином не обґрунтував співмірність заходів забезпечення позову з розміром таких вимог, як і не довів належними доказами дійсність намірів відповідача щодо продажу нерухомого майна. Всі інші доводи заявника стосуються підстав та предмету позову, з якими позивач звернувся до суду, однак оцінка таким доводам може бути надана судом лише за результатами розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153, 189, 197, 198, 200, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Б-ГРАНД» у цивільній справі №639/1572/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Б-ГРАНД» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.03.2021 року.

Суддя Н.В. Баркова