ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2996/21 Справа № 201/9164/20 Головуючий у першій інстанції: Батманова В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної між сторонами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 25.10.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4669,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 07.09.2020 року утворилась заборгованість, яка становить 12565,49 грн., з яких 4238,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4963,64 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2206,08 заборгованість за пенею, 1157,60 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угод. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 12565,49 грн., а також судові витрати у розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 25 жовтня 2012 року 4238,17 грн., що є тілом кредиту. Стягнуто з відповідача на користь банку витрати зі сплати судового збору в розмірі 708,98 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні процентів, пені і штрафу та ухвалення у цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 12565,49 грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надано копію заяви позичальника ОСОБА_1 від 12.05.2006 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач виявляє бажання оформити на свої ім`я платіжну карту кредитка універсальна з бажаним кредитним лімітом 4600,00 грн., базовою процентною ставкою 3% в місяць (36 річних) з розрахунку 360 днів у році (а.с. 13).

Зазначена вище анкета-заявка не містить відомостей про розмір та порядок нарахування пені.

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані (а.с. 16-39).

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Разом з тим, позивачем надано копію генеральної угоди, укладеної 25 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (перейменовано на АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору від 12.05.2006 року (а.с. 14).

Пунктом 1.1.1 генеральної угоди від 25 жовтня 2012 року, сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка утворилась в період з дати надання кредиту, а саме: відсотки на 2139,61 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 683,84 грн. (а.с. 14).

Згідно п. 1.1.3 зазначеної вище генеральної угоди від 25 жовтня 2012 року, дата остаточного погашення заборгованості за договором 25.10.2014 року.

Відповідно до п. 2.1 генеральної угоди від 25 жовтня 2012 року банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 4669,45 грн. на строк 24 місяці з 25.10.2012 року по 31.10.2014 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 4669,45 грн., в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості проводиться в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 233,66 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотках, а також інших витрат у відповідності до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.10.2014 року.

За пунктом 2.2. генеральної угоди від 25 жовтня 2012 року при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2823,45 гривень.

Пунктом 2.3 генеральної угоди від 25 жовтня 2012 року встановлено, що для надання послуг, банк видає позичальнику платіжну карту згідно п. 2.1 генеральної угоди.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів за кредитним договором від 25.10.2012 року, станом на 07.09.2020 року банком нарахована заборгованість в загальному розмірі 12565,49 грн., а саме: 4238,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4963,64 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2206,08 заборгованість за пенею, 1157,60 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (8-10).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору (генеральної угоди) від 25.10.2012 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» (перейменовано на АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору; приймаючи до уваги погодження Розділом 2 усіх істотних умов договору, в тому числі, суму кредиту - 4669,45 грн., строк 24 місяці з 25.10.2012 року по 31.10.2014 року; сплату відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 1720,68 грн., які нараховані в межах строку дії кредитного договору в період з 26.10.2012 року по 31.10.2014 року, а також штрафу в сумі 1157,60 грн., що погоджений пунктом 2.2 генеральної угоди.

Підстави для стягнення нарахованих позивачем процентів за межами строку кредитування з 01.11.2014 року по 07.09.2020 року відсутні.

Крім того, згідно п. 2.8 генеральної угоди від 25 жовтня 2012 року, при порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки.

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, відповідачем не підписані.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву позичальника про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також генеральну угоду від 25 жовтня 2012 року.

Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться у матеріалах справи, не визнаються відповідачем та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25 жовтня 2012 року.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та порядок нарахування неустойки у вигляді пені при порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за пенею у розмірі 2206,08 грн.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині нарахування відсотків за користування кредитом та штрафу, адже, як вбачається зі змісту кредитного договору (генеральної угоди) від 25.10.2012 року, сторони погодили усі істотні його умови, в тому числі процентну ставку при нарахуванні відсотків в розмірі 18% річних, що відповідає також складеному позивачем розрахунку заборгованості.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, не надав належної оцінки представленим у справі доказам, а тому заочне рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та штрафу, з ухваленням у цій частині нового судового рішення. В іншій оскаржуваній частині щодо відмови у стягнення з відповідача пені рішення підлягає залишенню без змін.

Колегія звертає увагу, що, згідно змісту апеляційної скарги, заочне рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, тому апеляційний суд переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог(ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

За положеннями частини 13 вказаної вище статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 7116,45 грн., з відповідача також підлягають стягненню на користь банку судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги (2102,00 грн. + 3153,00 грн. (х 56,63%)), пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 2975,91 грн.

Таким чином рішення місцевого суду також підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення відсотків та штрафу з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення даних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками та штрафу; в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрат зі сплати судового збору в розмірі 708,98 грн. скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () за кредитним договором від 25.10.2012 року заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 1720,68 грн., а також штраф в сумі 1157,60 грн., а всього 2878 (дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 28 коп.

В іншій оскаржуваній частині щодо відмови у стягненні з ОСОБА_1 пені заочне рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код )судові витрати в розмірі 2975 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 91 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова