ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4308/21
провадження № 2/753/5145/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Бебі В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 22.11.2002 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тривалий час сторони не проживають в одному помешканні, але відповідач достатньої матеріальної допомоги дитині не надає. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 5 000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 2.03.2021 року і до досягнення ними повноліття.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що на даний час він не має можливості сплачувати такий великий розмір аліментів.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.

Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.11.2002 року сторони уклали між собою шлюб (а.с.6). Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15; 17). Тривалий час сторони не проживають в одному помешканні, але відповідач достатньої матеріальної допомоги дитині не надає. Вказані обставини не були спростовані у судовому засіданні будь-якими іншими доказами та не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік" - установити у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.06.2012 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з 2.03.2012 року до повноліття кожного з дітей (а.с.36). На підставі виданого 3.10.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва виконавчого листа 9.10.2014 року (а.с.40) державним виконавцем Ушенком Ю.П. було відкрито виконавче провадження №45026303 (а.с.42).

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, оскільки на день розгляду справи вже винесено рішення про такий предмет спору і позивачка, отримувач аліментів, має право на звернення до суду з позовом про збільшення стягнення розміру аліментів в порядку ст.192 СК України, а повторне стягнення аліментів з сплатника аліментів, на якого вже покладений такий обов`язок іншим рішенням суду, не передбачений законом.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 258-259; 263-265; 430 ЦПК України, на підставі ст.18; 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 180-182; 183-184; 191; 192 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства" ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2021 рік", підпункту 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 5 000 грн. щомісяця на кожну дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :