Справа № 466/7249/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Масної К.О.

представника позивача, адвоката Дахновського В.Т.

представника відповідача Балюєва С.В.

справа № 466/7249/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ :

23.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра позивача ОСОБА_2 , про що 03 червня 2015 року складено відповідний актовий запис №567.

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 02 червня 1994 року.

Відповідно до ст. 1222 України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими па час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України.

За життя рідна сестра позивача не складала заповіту щодо квартири та іншого майна, яке належало їй на праві власності, оскільки до дня смерті проживала разом з позивачем ОСОБА_1 , яка доглядала за нею і інших спадкоємців у сестри немає.

Однак, до теперішнього часу, зі спливом 6-місячного терміну з моменту відкриття спадщини, позивач не прийняла спадщину.

Для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки є особою похилого віку, згідно рішення Симбірського міськрайонного суду ОСОБА_1 є опікуном інваліда першої групи ОСОБА_3 , 1976р.н., яка є лежачою та потребує постійного догляду, нагляду та допомоги, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10ААВ №687883.

В силу відсутності юридичних пізнань позивач також не знала тонкощів спадкування майна своєї сестри, оскільки думала що дане майно перейде їй, так як вона є єдиним спадкоємцем.

Крім того, позивач вказує, що коли син позивача ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори 15 вересня 2020 року з приводу прийняття спадщини і попросив оформити спадщину, йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини пропущений, та з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 має право звернутися до суду.

Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що: «якщо, спадкоємець протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач вважає, що нею пропущений строк прийняття спадщини з поважних причин. За таких обставин, вимушена звернутись з позовом до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача Дахновський В.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Балюєв С.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив.

Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

З Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 одружилася з ОСОБА_10 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_9

Так, після смерті ОСОБА_2 , яка була рідною сестрою позивача, відкрилася спадщина, до якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_5 від 02 червня 1994 року (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 не складала заповіту щодо квартири чи іншого майна, яке належало їй на праві власності, оскільки до дня смерті проживала разом з позивачем ОСОБА_1 , яка доглядала за нею та інших спадкоємців померлої немає.

Крім того, судом встановлено, що коли син позивача ОСОБА_12 звернувся до нотаріальної контори 15 вересня 2020 року з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений та з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 має право звернутися до суду, що підтверджується листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом також встановлено, що позивач, у зв`язку з похилим віком, юридичною необізнаністю та важкими сімейними обставинами не мала можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , оскільки згідно рішення Симбірського міськрайонного суду Львівської області позивач ОСОБА_1 є опікуном інваліда першої групи ОСОБА_3 , 1976р.н., яка є лежачою та потребує постійного догляду та допомоги, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10ААВ №687883 (а.с.12).

Відтак, в силу важких життєвих обставин та похилого віку, позивач була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 з поважної причини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а тому приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий двомісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної сестри ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141, 263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 2 (два) місяці, який рахувати з часу набрання рішення суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 березня 2021 року.

Суддя О. І. Ковальчук