Провадження 2/127/4458/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2020року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження

У судове засідання призначене на 11.01.2021року позивач не з`явився, з невідомих суду причин.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 10.02.2020 року о 10.20год.

У судове засідання призначене на 10.02.2021року позивач повторно не з`явився, з невідомих суду причин.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 12.03.2020 року о 10.10год.

До матеріалів позовної заяви додано заяву від 25.11.2020р.про розгляд справи у відсутність позивача, однак суд не бере до уваги дану заяву, оскільки вона підписана ОСОБА_3 , який (яка) не є учасником справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не з`явився в судове засідання повторно без поважних на те причин.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №359/4521/15-ц, системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

З матеріалів справи слідує, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, будучи ініціатором цієї справи в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надав.

Отже, в даному випадку існують усі підстави, передбачені ч.5 ст.223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 223, 257, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: