Провадження № 2/686/106/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Петльованої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

встановив:

08.12.2020 року позивач звернулася до суду із відповідним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті на підставі заяви позивачки була заведена спадкова справа №597-2015 року та отримано свідоцтво про право на спадщину щодо земельної частки (паю), однак житловий будинок не увійшов до спадкової маси по причині відсутності правовстановлюючих документів. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

04 січня 2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник проти позову заперечив, зазначив що оскільки право власності у встановленому законом порядку на нерухоме майно зареєстровано не було, відсутні підстави і для визнання такого права за спадкоємцем.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також уточнила позовні вимоги, зокрема визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання вкладені у будівництво житлового будинку, а також визнати за нею права забудовника в порядку спадкування.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, а також, долучені до неї докази, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2011 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до довідок комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична Хмельницької міської ради постійно проживали та вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідне домоволодіння належало до групи колгоспних дворів, головою якого була матір ОСОБА_2 ОСОБА_3 , з якою чоловік позивачки постійно проживав до часу її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначені обставини підтверджується випискою із погосподарської книги та довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону Ружична Хмельницької міської ради від 02 лютого 2020 року №70, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

З виписки із по господарської книги вбачається, що домоволодіння було збудовано у 1960 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_2 , помер що підтверджується копією відповідного свідоцтва НОМЕР_2 .

Після його смерті за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу №597-2015, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 08 жовтня 2015 року, а 19 вересня 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3,3328 умовних кадастрових гектари КСП Агрофірма «Проскурів».

10 лютого 2020 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 по причині відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Згідно висновку про оцінку житлового будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , його вартість станом на 24.09.2020 року становить 91 500 грн.

З інформації із Хмельницького БТІ від 10 лютого 2020 року право власності на житловий будинок не зареєстровано.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

З погосподарської книги вбачається що голова двору ОСОБА_3 працювала дояркою колгоспу «Комунар».

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р., померлому чоловікові позивача належала Ѕ частина зазначеного домоволодіння, а інша Ѕ частина його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З наявної технічної документації на домоволодіння вбачається, що у ньому містяться самочинні добудови до житлового будинку а-1, а-2, а також хлів «Б», і хлів «В», які за життя спадкодавцем узаконені не були. Прибудови до житлового будинку становлять одне ціле із ним, з огляду на що, позивач може набути в порядку спадкування тільки право власності на конструктивні елементи, будівельні матеріали та обладнання, які використані в процесі будівництва домоволодіння та визнати за ним майнові права забудовника.

Судові витрати по справі становлять 915 грн, однак на стягненні їх з відповідача позивач не наполягала.

Керуючись ст.ст.376, 1216-1218, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України, (від 18.07.1963 р.), ст.ст. 76, 258, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на конструктивні елементи, будівельні матеріали та обладнання, що використані в процесі будівництва домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати за нею майнові права забудовника зазначеного домоволодіння.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Хмельницька міська рада, місцезнаходження, вул.Гагаріна, 3 м. Хмельницький,

Текст рішення виготовлено 1 березня 2021 року.

Суддя: