Провадження 2/193/372/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 липня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Томинця О.В.,

при секретарі судового засідання Хомич Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Софіївського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 04 вересня 2010 року між нею ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що було вчинений відповідний актовий запис № 43.

Від цього шлюбу у них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку із цим шлюбні відносини між ними поступово погіршились. На підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до повної байдужості.

Вказує, що на даний час вони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем, тобто їх сім`я остаточно припинила існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам відповідача також, а тому вважає, що шлюб слід розірвання у зв`язку з чим просить ухвалити відповідне рішення. Подружні відносини між ними припинились 29.03.2020 і з цього часу спільне господарство не ведеться спору про спільне майно немає.

Вказує, що між сторонами досягнуто домовленості щодо визначення місця проживання дітей за позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 30.06.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу і залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте також надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, пред`явлений до нього позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання їхніх спільних дітей разом з позивачкою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 43, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.09.2010 року (а.с. 5).

Від шлюбу у них народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 02.09.2011 року видане виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 7), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 12.07.2016 року видане виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 6).

Згідно довідки про склад сім`ї видана виконкомом Девладівської сільської ради Софіївського району позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею зареєстровані: ОСОБА_2 , 1987 року народження; доньки: ОСОБА_4 , 2016 року народження та ОСОБА_5 , 2011 року народження (а.с. 8).

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зіст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що сім`я сторін остаточно перестала існувати, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Разом з тим, від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

З урахуванням відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача в частині визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_9 , 2011 року народження та ОСОБА_10 , 2016 року народження, з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачем заявлено вимогу щодо залишення їй шлюбного прізвища « ОСОБА_6 ».

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 04 вересня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 43, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з їх матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Софіївському районі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду на підставі квитанції № 60 від 29.06.2021 ТВБВ № 10003/0456 філії Дніпропетровського обласного управління (оригінал якої знаходиться у матеріалах цивільної справи) одержувач ГУК у Дн-кій обл/ОТГс Софіївк/22030101, код 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕЛ.АДМ.ПОДАТ.) рах. № НОМЕР_4 у розмірі 454,00 грн. (50% від суми 908,00 грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 15 липня 2021 року.

Суддя О.В. Томинець