Ширяївський районний суд Одеської області
14.07.2021 Справа №: 518/384/21 Провадження № 2/518/282/2021
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

14 липня 2021 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Тарасенко М.С.

при секретарі судового засідання Шевчук Г.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ширяївського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення на свою користь з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої суми у розмірі 400,00 грн. щомісячно на стягнення аліментів у розмірі ј з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття дитиною, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що Ширяївським районним судом Одеської області від 20 травня 2008 року винесено рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно починаючи з 09 квітня 2008 року в розмірі 400,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, однак, на даний час вказаний розмір аліментів недостатній для забезпечення необхідного рівня життя та розвитку дитини відповідного віку, донька знаходиться на повному утриманні позивача, а відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпечені дитини, у зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що на даний час не працевлаштований та має на утриманні ще четверо дітей.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи та інші матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області від 11.11.2010 року, актовий запис № 2.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Ширяївського районного суду Одеської області 20 травня 2008 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно починаючи з 09 квітня 2008 року в розмірі 400,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

28 вересня 2009 року Ширяївським районним судом Одеської області винесено рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11 листопада 2010 року на підставі рішення про позбавлення батьківських прав та згідно ст. 148 Сімейного кодексу України позивач змінила прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст.77 ЦПК України).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 400 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позові позивачка зазначила, що відповідач є працездатним, разом з тим жодних доказів, які підтверджують її ствердження не надала, і в справі немає доказів щодо матеріального стану відповідача та будь-яких інших доказів, які дають підстави встановити можливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачці у зазначеному нею в позові розмірі на дитину.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом (Постанова ВП ВС від 03.07.2019 року у справі №342/180/17).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч.8 та 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд враховує народження у відповідача ще чотирьох дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення - задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначений рішенням Ширяївського районного суду Одеської області, справа № 2-321/2008 від 20 травня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет» для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя М. Тарасенко