Справа № 127/5469/19
Провадження № 2/127/765/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування будівельного паспорта та права на початок виконання будівельних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування будівельного паспорта та права на початок виконання будівельних робіт.

Позов мотивовано тим, що після смерті батьків ОСОБА_1 вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (після зміни нумерації АДРЕСА_2 , в якому проживає з 1986 року (із дня народження), та є абонентом КП «Вінницяоблводоканал».

Із 1986 року, на підставі відповідної дозвільної та технічної документації, житловий будинок позивача було забезпечено водопостачанням шляхом прокладення інженерних мереж (водогону) через територію земельної ділянки по АДРЕСА_3 , яка межує із земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння ОСОБА_1 , за обставин відсутності будь-якої технічної можливості прокладення водогону іншим способом, враховуючи місцевий рельєф та щільність забудов.

У будинку АДРЕСА_3 , розташованому на земельній ділянці через яку було проведено водогін до будинку ОСОБА_1 , до дня смерті проживали її дід та баба (батьки її матері).

Після смерті діда позивача власником будинку АДРЕСА_3 стала сестра її матері ОСОБА_3 . На замовлення якої, з метою приватизації, було виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку за адресою успадкованого нею будинку, при виготовленні якої було враховано прокладені у 1986 році до будинку позивачки інженерні мережі (водогін та газопровід) та визначено площу в зоні обмеження водогону.

Відомості про обмеження у використанні вказаної земельної ділянки (охоронні зони), розмір площі цих обмежень, її схематичне відображення, строк дії було зареєстровано в Державному земельному кадастрі у встановленому законодавством порядку. Згідно із відомостями з Державного земельного кадастру обмеження у використанні вказаної земельної ділянки встановлено Законом та безстроково, вид обмежень охоронні зони.

Площу обмеження у використанні вказаної земельної ділянки (охоронні зони) визначили по 1 м в обидві сторони від водогону по всій довжині його прокладення.

Державними будівельними нормами регламентовано, що відстань від фундаментів будинків та споруд до інженерних мереж водогону становить 5 м, але при укладанні мереж у захисних футлярах відстань між футляром та іншими мережами і спорудами визначається умовами провадження робіт.

Враховуючи щільність забудови земельної ділянки через яку було прокладено водогін, згідно з технічною документацією частина цього водогону, яка проходила від фундаментів існуючих будинків і споруд на відстані менше 5 м, взята у футляр, тому відстань її проходження від стінок фундаментів було зменшено, при цьому враховано мінімально можливу, яка, за умови дотримання технічних вимог щодо будівельних робіт, не матиме вплив на водогін та не сприятиме його замерзанню.

У 2015 році земельну ділянку по АДРЕСА_3 та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_3 було продано ОСОБА_4 , із зазначенням в укладеному між ними договорі купівлі-продажу земельної ділянки про встановлені обмеження.

14 липня 2017 року ОСОБА_4 це нерухоме майно було відчужено ОСОБА_2 , із зазначенням в укладеному між ними договорі купівлі-продажу земельної ділянки про встановлені обмеження.

Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, тому ОСОБА_2 земельна ділянка була реалізована із тим же колом прав та обов`язків щодо неї, які були у початкових власників, зокрема, зі встановленими обмеженнями щодо її використання у визначеній площі обмеження водогону і обов`язком дотримання ним вимог діючого законодавства, що виключають можливість забудовувати територію у межах встановлених обмежень.

Позивач зазначила, що, з метою уникнення виникнення спорів, неодноразово у розмові звертала увагу нового власника та осіб, які проживають у його будинку, що через придбану ним земельну ділянку з 1986 року прокладено водогін до її будинку, у зв`язку із чим на підставі Закону та безстроково було встановлено обмеження у використанні цієї земельної ділянки (охоронні зони), що виключає можливість проведення будівельних робіт в межах площі їх встановлення.

Позивач зазначає, що ігноруючи її зауваження, літом 2018 року ОСОБА_2 та його зять розпочали роботи щодо проведення добудови до житлового будинку, частково викопавши рів для фундаменту в межах площі встановлених обмежень. На такі їх дії позивач у черговий раз звернула їх увагу, що якщо вони планують будівництво, то фундамент не може проходити поруч із водогоном та в зоні обмежень, оскільки це є порушенням встановлених законодавством вимог, порушує її права та у подальшому може призвести до пошкодження водогону, а також, у випадку проблем із водопостачанням, унеможливить їй та компетентним службам доступ до труби, що призведе до виникнення спорів та майнових витрат. Зауваження позивача залишились без позитивного реагування, але на певний термін будівельні роботи припинились.

Однак, 01.10.2018 року одним із вказаних вище осіб було продовжено будівництво та викопано рів для фундаменту на ще більшу довжину, стінки якого на початку знаходились від труби водопостачання на відстані 10-15 см, а далі на відстані 2-3 см. На запитання позивача щодо факту розкопки водогону та розпочатих будівельних робіт впритул до нього, а частково безпосередньо на ньому, сусід повідомив, що заливає фундамент, а до початку зими планує завершити будівництво. Зазначив, що в органах архітектури Вінницької міської ради та КП «Вінницяоблводоканал» отримано документи про те, що на цій земельній ділянці немає ніякого водогону та обмежень, повідомив про отримання ним документів в яких водогін не відображено, тому може проводити будівельні роботи не погоджуючи із ОСОБА_1 , а те, що заплановане будівництво знаходиться біля водопроводу та частково на ньому його не стосується.

Вважаючи розпочате будівництво самочинним, позивач звернулась із зверненням до відповідних виконавчих органів Вінницької міської ради, на яке отримала відповідь про те, що ОСОБА_2 розпочав будівельні роботи з реконструкції житлового будинку садибного типу відповідно до будівельного паспорту № 275 від 19.09.2018 року, виданого Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради, та зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25.09.2018 року № ВН 11.

Зі змісту будівельного паспорту, матеріалів ескізу намірів забудови, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, наданих на запит позивача Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради, ОСОБА_1 стало відомо, що дозвільні документи на будівництво було видано без врахування існуючих інженерних мереж з водопостачання, прокладених до її будинку, і без врахування встановлених у зв`язку із цим обмежень щодо використання земельної ділянки.

Безпосередньо у самому будівельному паспорті містяться посилання на договір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_2 , в якому вказано, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку існують обмеження на її використання охороні зони, однак органом архітектури Вінницької міської ради цього враховано не було.

У матеріалах ескізу намірів забудови вказано, що будинок замовника обладнано водопроводом; у схемі забудови земельної ділянки від 19.09.2018 року місцем підключення до інженерних мереж буд. АДРЕСА_3 зазначено згідно з технічними умовами відповідних служб. На топографо-геодезичній зйомці, яка входить до цих матеріалів ескізу намірів забудови, на підставі яких було видано будівельний паспорт, не було відображено проведений через земельну ділянку замовника до будинку позивача водогін, не зазначено про площу встановлених обмежень у використанні земельної ділянки (охоронні зони). Проте, було відображено водопровідний колодязь ОСОБА_1 без напрямку лінії її водогону. Існуючий водопровідний колодязь замовника та лінія проходження його водогону, що підлягало відображенню при встановленні факту підключення об`єкту забудови до водопостачання відсутні. Тобто, дійсні інженерні мережі водопостачання до будинку ОСОБА_2 не встановлено та схематично не відображено, на вказаній топографо-геодезичній зйомці вони відсутні, однак зображено колодязь, який має відношення лише до будинку ОСОБА_1 , при цьому лінію проходження її водогону від цього колодязя не відображено.

Із наданих документів позивачу стало відомо, що реконструкція будинку планується в зоні площі встановлених обмежень із зведенням цокольного поверху, будівництво спроектовано так, що водогін та добудову розділятиме стіна фундаменту, яка частково буде зведена безпосередньо на самому водогоні.

Окрім наведеного, будівельний паспорт був виданий на підставі матеріалів ескізу намірів забудови, у яких не було зазначено на якій відставні від будинку позивача спроектовано забудову. Земельна ділянка, на якій планується реконструкція, є природним укосом, який було штучно знято та побудовано будинок позивача, який на 1,5 поверхи впритул прилягає стіною до цього укосу, знаходиться значно нижче рівня земельної ділянки забудовника (а реконструкція будинку планується безпосередньо навпроти будинку позивача на незначній відстані), тому також необхідно було провести інженерні вишукування щодо безпечної відстані запланованої забудови (враховуючи, що планується зведення цокольного поверху), яка відстань є безпечною і при якій така забудова не буде чинити тиску на будинок позивача, яким має бути основа та фундамент забудови за таких умов, чого зроблено не було. Не було враховано облаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів забудови на територію суміжних ділянок, зокрема під будинок позивача, який знаходиться близько до будинку забудовника на штучно знятому природному укосі. Окрім того, не було враховано вимоги щодо інсоляції однієї зі сторін будинку позивача, де розташовано кімнату, яку облаштовано одним вікном, яке є єдиним джерелом освітлення в ній і саме це вікно виходитиме безпосередньо на заплановану забудову, яка заввишки більше 6 м, а будинок позивача значно нижче рівня земельної ділянки забудовника і на незначній відстані, що виключає можливість належної інсоляції.

Позивач неодноразово зверталась до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, Вінницького міського голови із вимогою скасувати видані ОСОБА_2 дозвільні документи на будівництво, проте її вимоги залишились без задоволення. Тому ОСОБА_1 , вважаючи свої права порушеними, звернулась до суду та просила: визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт забудови земельної ділянки (кадастровий номер :03:024:0089) по АДРЕСА_3 , виданий Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 19.09.2018 року № 275 (об`єкт будівництва: «реконструкція частини житлового будинку садибного типу прибудовою на приватизованій земельній ділянці»); визнати незаконним та скасувати право на початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , набуте на підставі поданого замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25.09.2018 року № ВН 11.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування будівельного паспорта та права на початок виконання будівельних робіт задоволено повністю. З метою забезпечення позову: зупинено дію будівельного паспорту забудови земельної ділянки (кадастровий номер :03:024:0089) по АДРЕСА_3 , виданий Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 19 вересня 2018 року № 275 (об`єкт будівництва: «реконструкція частини житлового будинку садибного типу прибудовою на приватизованій земельній ділянці»); зупинено дію права на початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , набутого на підставі поданого замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25 вересня 2018 року № ВН 11; заборонено власнику земельної ділянки (кадастровий номер :03:024:0089) за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 особисто або через довірених ним осіб вчиняти будь які будівельні роботи у межах площі частини цієї земельної ділянки, на яку поширюються обмеження у її використанні (згідно з Витягом (від 02.10.2018 року № НВ-018) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :03:024:0089 та додатку до нього (кадастровий план цієї земельної ділянки масштаб 1:500 з описом меж та експлікацією земельних угідь): вид обмеження у використанні земельної ділянки - охоронні зони, площа земельної ділянки (її частини), на яку поширюються обмеження - 0.0040 га, 0.0004 га, 0.0020 га, 0.0007 га, підстава виникнення обмеження у використанні земельної ділянки - Закон, строк дії обмеження - безстроково).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано у відповідачів оригінал оскарженого будівельного паспорта, повідомлення замовника про початок виконання будівельних робіт, оригінали документів, на підставі яких було видано цей будівельний паспорт; із КП «Вінницяоблводоканал» витребувано належним чином завірені копії технічної документації щодо водогону по АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2019 року витребувано із КП «Вінницяоблводоканал» належним чином завірені копії матеріалів справ щодо підключення до мережі водопостачання за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотань представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Павлова С.С. про зупинення провадження у справі та про припинення дії забезпечення позову, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Павлова С.С. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Павлова С.С. на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2019 року про забезпечення позову та на постанову Вінницького апеляційного суду від 11 квітня 2019 року, якою цю постанову залишено без змін, та витребувано матеріали даної цивільної справи.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року оскаржувані судові рішення залишено без змін. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року дану справу прийнято до провадження суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Павлова С.С. про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог КП «Вінницяоблводоканал».

01 березня 2021 року суд зняв з розгляду заяву представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Павлова С.С. від 13 травня 2019 року про роз`яснення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року, оскільки заявник не наполягав на її розгляді, у зв`язку із втратою актуальності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Путілін Є.В. позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому та додаткових поясненнях підстав.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, зазначивши, що дозвільні документи було видано із врахуванням відомостей топографо-геодезичної зйомки, яка погоджувалась КП «Вінницяоблводоканал», саме з урахуванням вказаних відомостей і був виготовлений будівельний паспорт та зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт, тому вказані документи, що надають право на проведення будівельних робіт видані на законній підставі.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Павлов С.С. заперечував проти задоволення позову, однак у судовому засіданні 01 березня 2021 року повідомив, що ознайомившись із матеріалами справи, вважає, що пред`явлений ОСОБА_1 позов вважає обґрунтованим з огляду на те, що його довіритель надав повні відомості спеціалізованим службам для видачі дозвільних документів, що надають право на виконання будівельних робіт. Звернув увагу суду на те, що відповідальність за достовірність даних, що містяться у вказаних документах несуть саме їх розробники.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після смерті її батьків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підставі свідоцтв про право на спадщину № 1-883, № 1-879 є власником житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101381817 від 24 жовтня 2017 року та № 101381737 від 24 жовтня 2017 року.

Згідно із довідкою КП «Вінницького міського бюро технічної інвентаризації» № 1531 від 31 березня 2017 року відповідно до додатку № 3/242 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 01 червня 1987 року № 200 існуючому будинку АДРЕСА_5 .

Житловий будинок ОСОБА_1 у 1986 році було забезпечено водопостачанням шляхом прокладення водогону через суміжну територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується технічними умовами на водопостачання № 02/1409 від 02 липня 1986 року, дозволом на підключення водогону № 1300 від 30 липня 1986 року, технічним проектом, актом балансової приналежності від 29 червня 2010 року, актом гідравлічного випробування від 28 липня 1986 року, актом на скриті роботи від 28 липня 1986 року, актом від вересня 1987 року, ситуаційними планами, кошторисом.

ОСОБА_1 є абонентом КП «Вінницяоблводоканал», що вбачається з укладеного із нею цим підприємством типового договору № 8272 від 29 січня 2015 року.

У будинку АДРЕСА_3 , розташованому на земельній ділянці через яку було проведено водогін до будинку ОСОБА_1 , до дня смерті проживали її дід та баба (батьки її матері, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ). Після смерті діда позивача власником будинку АДРЕСА_3 стала сестра її матері ОСОБА_3 , яка приватизувала земельну ділянку за адресою успадкованого нею будинку (кадастровий номер земельної ділянки :03:024:0089). При виготовлені технічної документації із землеустрою було враховано прокладені у 1986 році до будинку позивачки інженерні мережі (зокрема водогін), визначено площу в зоні обмеження водогону (охоронні зони), які зареєстровано в Державному земельному кадастрі у встановленому законодавством порядку.

Зі змісту витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 28 лютого 2017 року, № НВ-018 від 02 жовтня 2018 року вбачається, що державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена 15 травня 2009 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 29.02.2008 року, ДП «Поділлягеодезкартографія». Відносно цієї земельної ділянки встановлено обмеження у її використанні: вид обмежень охоронні зони, підстава виникнення обмеження Закон, строк дії обмеження безстроково.

На кадастровому плані земельної ділянки масштаб 1:500, який є додатком до зазначених витягів з Державного земельного кадастру, схематично відображено площу охоронних зон (0,0040 га, 0,0004 га, 0,0020 га, 0,0007 га), яка проходить вздовж земельної ділянки по АДРЕСА_3 по лінії прокладеного у 1986 році водогону до будинку позивача.

31 грудня 2015 році земельну ділянку по АДРЕСА_3 та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_3 було продано ОСОБА_4 .

У п. 9 договору купівлі-продажу земельної ділянки зазначено про встановлені обмеження у використанні земельної ділянки. Зокрема, вказано, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 21 грудня 2015 року, земельна ділянка, яка відчужується, має обмеження у використанні: на площу 0,0040 га, 0,0004 га, 0,0020 га, 0,0007 га, вид обмеження охоронні зони.

14 липня 2017 року ОСОБА_4 це нерухоме майно було реалізовано ОСОБА_2 , про що укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. У п. 7 договору купівлі-продажу земельної ділянки зазначено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № 017 від 11 липня 2017 року є обмеження на використання даної земельної ділянки охоронні зони площею 0,0040 га, 0,0004 га, 0,0020 га, 0,0007 га.

06 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради із заявою про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки для реконструкції житлового будинку з прибудовою.

19 вересня 2018 року Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради ОСОБА_2 видано будівельний паспорт (реєстраційний № 275) реконструкції частини житлового будинку садибного типу прибудовою на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки: :024:0089. У будівельному паспорті містяться посилання на вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 липня 2017 року.

25 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради з повідомленням № ВН11 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку садибного типу з прибудовою приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_3 , на підставі якого набув право на початок виконання будівельних робіт.

З огляду судом схеми забудови земельної ділянки М1:500, яка входить до будівельного паспорта, вбачається, що на ній відображено тільки газопровід, який проходить по поверхні через земельну ділянку по АДРЕСА_3 до будинку ОСОБА_1 , а водогін, який прокладено до її будинку та встановлені у зв`язку із цим обмеження у використанні земельної ділянки (охоронні зони), які зареєстровано в Державному земельному кадастрі не відображено взагалі.

У схемі забудови місцем підключення до інженерних мереж будинку замовника вказано «згідно з технічними умовами відповідних служб». У розділі 2 ескізу намірів забудови земельної ділянки для реконструкції житлового будинку з прибудовою за адресою: АДРЕСА_3 № 18-213/2 (далі ескіз намірів забудови), виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» (далі МКП «ВМЦМіА») зазначено, що будинок ОСОБА_2 обладнано водопроводом.

Із технічної документації на водопостачання по АДРЕСА_3 вбачається, що водопровідний колодязь і водогін до будинку ОСОБА_2 розташовано безпосередньо навпроти його будинку зі сторони АДРЕСА_3 .

Однак, на схемі зображено не інженерні мережі водопостачання замовника, які також підлягають відображенню, а водопровідний колодязь ОСОБА_1 без вказівки, що це її колодязь, без лінії проходження її водогону та без площі охоронних зон. Аналогічне схематичне відображення інженерних мереж та відсутність зображення встановлених охоронних зон міститься у топографо-геодезичній зйомці, розробленій при виготовлені ескізу намірів забудови, який подається замовником для видачі будівельного паспорту, яка, у тому числі, погоджена КП «Вінницяоблводоканал».

У розділі 1 ескізу намірів забудови зазначено, що він, у тому ж числі, розроблений на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 липня 2017 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастрового плану земельної ділянки. Вказаний будівельний паспорт також містить посилання на договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 липня 2017 року, в якому зазначено про встановлені обмеження.

Тобто, МКП «ВМЦМіА» при розроблені ескізу намірів забудови, а Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради при видачі будівельного паспорту було відомо про встановлені обмеження у використанні земельної ділянки, оскільки ця інформація відображена у зазначених документах. Однак, ескіз намірів забудови було розроблено, будівельний паспорт видано та отримано право на виконання будівельних робіт на підставі поданого повідомлення без врахування встановлених на підставі Закону та безстроково обмежень (охоронні зони) у використанні земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

01 жовтня 2018 року ОСОБА_2 розпочав будівельні роботи по влаштуванню котловану на площі земельної ділянки, на яку поширюється дія встановлених обмежень, в наслідок чого було відкрито трубу водогону, прокладеного до будинку ОСОБА_1 , що також відображено на фотознімках, поданих позивачем.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського голови, директора Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, директора Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, начальника КП «Вінницяоблаводоканал» із заявами (№№ р-09-101862, р-36-101865, р-01-101861, 397-р) в яких повідомила про розпочаті сусідом будівельні роботи на площі встановлених обмежень та відкриття труби водогону, просила оперативного втручання, щоб у подальшому уникнути вирішення спору у судовому порядку, у випадку видачі дозвільної документації просила переглянути її, врахувавши встановлені обмеження.

На таке звернення ОСОБА_1 отримала відповіді (№№ р-05-101862/5-05-8, р-36-101865, р-01-101861) проте, що виїздом на місце було встановлено, що ОСОБА_2 розпочав будівельні роботи з реконструкції житлового будинку садибного типу відповідно до будівельного паспорту № 275 від 19 вересня 2018 року, виданого Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради та зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25 вересня 2018 року № ВН 11, і повідомлено йому про неможливість проведення будівельних робіт на інженерних мережах та необхідності їх перенесення з-під плями забудови.

КП «Вінницяоблводоканал» відповіддю від 18 жовтня 2018 року № 2/017-408-р, що порушені ОСОБА_1 питання не є компетенцією цього підприємства, оскільки стосуються водогону, який є її власністю, та рекомендувало звернутись до суду.

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського голови із заявою № р-01-117663 про скасування будівельного паспорта, на яку Департаментом архітектурно-будівельного контролю та Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради надано відповідь (№№ р-01-117663/01-36, р-1-117663/5-05-8) про те, що ОСОБА_2 повідомив про зміну намірів реконструкції житлового будинку і після надходження від нього відповідних документів будуть враховані виявлені обставини.

На запити ОСОБА_1 від 14 січня 2019 року №№ р-01-4063, р-01-4064 про видачу матеріалів перевірки листом виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17 січня 2019 року повідомлено, що позапланова перевірка не проводилась.

14 січня 2019 року позивач звернулась до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради із запитом про інформацію щодо подання ОСОБА_2 документів про внесення змін до будівельного паспорта із врахуванням водогону, відстаней, інсоляції, місцевого рельєфу, на який їй надано відповідь від 17 січня 2019 року № р-01-4065/1-00-10 про те, що таких документів від замовника не надходило.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою № р-01-7246 до Вінницького міського голови про скасування будівельного паспорту та права на початок виконання будівельних робіт, а 31 січня 2019 року до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області з аналогічними вимогами.

25 січня 2019 року позивач звернулась до КП «Вінницяоблводоканал» із запитом в якому просила повідомити про підстави погодження цим підприємством топографо-геодезичної зйомки на якій було відображено неповні відомості щодо наявних інженерних мереж. Листом від 28 січня 2019 року № 2/017-25-Р надано відповідь проте, що цим комунальним підприємством проводиться погодження топографо-геодезичних зйомок із зазначенням інженерних комунікацій та споруд, які знаходяться безпосередньо на балансі підприємства, а водогін ОСОБА_1 є її власністю, тому місце його розташування повинен вказувати виконавець зйомки попередньо узгодивши із власником.

Листом від 20 лютого 2019 року № р-01-7246/5058 ОСОБА_1 повідомлено про те, що право на початок виконання будівельних робіт може бути скасоване за результатом перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю.

11 травня 2019 року на звернення ОСОБА_1 від 11 квітня 2019 року Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради надано відповідь № р-01-34740/5-05-8, якою повідомлено, що згідно наданих матеріалів, пляма забудови прибудови, передбачена будівельним паспортом, по АДРЕСА_3 попадає в охоронну зону мереж водопроводу до будинку АДРЕСА_1 .

Зазначено, що у поданих ОСОБА_2 графічних матеріалах (ескізі намірів забудови, топографо-геодезичній зйомці 1:500) вказаний водопровід до будинку АДРЕСА_1 нанесено не було. Під час обстеження об`єкту 08 жовтня 2018 року було встановлено, що суб`єкт містобудування розпочав будівельні роботи по влаштуванню котловану, внаслідок чого було відкрито трубу водопроводу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є інші юридичні факти, ніж передбачені п.п. 1-3 ч. 2 цієї статті. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 111 ЗК України передбачено, що обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені Законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

У разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення (п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр»).

На час приватизації вказаної земельної ділянки та державної реєстрації обмежень у її використанні діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174.

Із вказаних вище витягів з Державного земельного кадастру вбачається, що реєстрація земельної ділянки здійснювалась 15.05.2009 року на підставі документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 29 лютого 2008 року ДП «Поділлягеодезкартографія».

Згідно п. 3 Порядку заповнення реєстраційної картки та внесення відомостей до бази даних АС ДЗК «Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель», у стовпці 39 відображаються відомості про скорочені назви типів наявних обмежень (обтяжень) прав на земельну ділянку, земельних сервітутів, договорів оренди (суборенди) землі.

Отже, при виготовлені технічної документації із землеустрою були враховані наявні обмеження (охоронна зона) у зв`язку з прокладеним у 1986 році водогоном і зареєстровані в Державному земельному кадастрі у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 110 ЗК України перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень.

Тобто, ОСОБА_2 вищевказана земельна ділянка була реалізована із тим же колом прав та обов`язків щодо неї, які були у початкових власників, зокрема, зі встановленими обмеженнями на її використання у визначеній площі обмеження водогону і обов`язком дотримання ним вимог діючого законодавства, що виключають можливість забудовувати територію у межах встановлених обмежень. Про наявність водогону та встановлені обмеження йому було відомо ще з моменту придбання цієї земельної ділянки, що підтверджується змістом п. 7 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1885.

Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок (окрім іншого) зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням охоронних зон.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 4, 5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Положеннями ст. 375 ЦК України передбачено право власника на забудову земельної ділянки, а також, що це право на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до положень ст. ст. 27, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. Зазначені документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю, не вимагається.

Для використання уповноваженими органами містобудування та архітектури та іншими суб`єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок розроблено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103 (далі Порядок).

Згідно з ч. 2.1. Розділу ІІ Порядку видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (ч. 2.3. Розділу ІІ Порядку).

Частиною 2.4. Розділу ІІ Порядку передбачено можливість повернення пакету документів для видачі будівельного паспорта замовнику.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 2.7 Розділу ІІ Порядку будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

Згідно з п. 2.9 Розділу ІІ вказаного Порядку до складу будівельного паспорта входять: пакет документів, наданий замовником відповідно до пунктів 2.1, 2.2 цього Розділу, схема забудови земельної ділянки, пам`ятка замовнику індивідуального будівництва.

У схемі забудови земельної ділянки визначається місце розташування запланованих об`єктів будівництва, червоні лінії, лінії регулювання забудови, під`їзди до будівель і споруд, відстань від об`єкта будівництва до вулиць (доріг), мінімальні відстані від об`єкта будівництва до меж земельної ділянки, а також будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках, місця підключення до інженерних мереж (за наявності) (ч. 2.10. Розділу ІІ Порядку).

Додатком 8.1 (обов`язковий) до чинних на момент видачі будівельного паспорту норм Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року № 44, визначено, що відстань від фундаментів будинків та споруд до інженерних мереж водопроводу становить 5 м. При укладанні мереж у захисних футлярах відстань між футляром та іншими мережами і спорудами визначається умовами провадження робіт.

Як передбачено Державними будівельними нормами В.2.5-74:2013, глибину закладання труб водогону, рахуючи до низу, рекомендується призначати за даними інженерно-геологічних вишукувань на 0,5 м більше ніж глибина проникнення в ґрунт нульової ізотерми для малосніжної зими. Середній показник промерзання ґрунту в центральному регіоні України досягає 1 м. Таким чином, прокладення водопроводу фактично передбачено на глибину 1,5 м, щоб запобігти його промерзанню. Якщо така відстань передбачена для глибини його прокладення, то вона застосовується і до відстані в сторони від водогону.

Враховуючи щільність забудови вказаної земельної ділянки, згідно з наведеною технічною документацією частина водогону прокладеного до будинку ОСОБА_1 (та, яка проходила від фундаментів існуючих будинків і споруд на відстані менше 5 м) була взята у футляр, тому відстань її проходження від стінок фундаментів було зменшено, при цьому враховано мінімально можливу, яка, за умови дотримання технічних вимог щодо будівельних робіт, не матиме вплив на водогін та не сприятиме його замерзанню.

Вимоги щодо допустимих відстаней між будинками на час видачі дозвільних документів на будівництво визначались Держаними будівельними нормами 360-92**.

Згідно з п.п. 4.3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009, діючих на момент виникнення спірних правовідносин, при реконструкції житлового будинку, розташованому у щільній міській забудові, необхідно провести аналіз його впливу на оточуючі будинки і споруди з метою забезпечення їх експлуатаційних якостей, міцності і стійкості.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Так відповідно до ч. 7. ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Отже, спеціальним законом визначено ефективний спосіб захисту шляхом припинення права на початок виконання будівельних робіт на підставі судового рішення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що при видачі будівельного паспорту не було враховано інженерні мережі водопостачання до будинку позивача - ОСОБА_1 , а також відомостей, які містяться в державному земельному кадастрі про встановлені на підставі Закону безстрокові обмеження (охоронні зони) у використанні земельної ділянки по АДРЕСА_3 , в результаті чого заплановану прибудову було спроектовано в зоні площі цих обмежень, впритул до водогону, а частково на ньому, що є неприпустимим з огляду на наведене вище. На підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25 вересня 2018 року № ВН 11 ОСОБА_2 набув право на початок виконання робіт за цим будівельним паспортом, тому таке право також є незаконним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути в рівних частках з Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений нею згідно з квитанцією № 0.0..1 від 22 лютого 2019 року судовий збір за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 1 536,80 грн., судовий збір у розмірі 384,20 грн., сплачений за звернення з заявою про забезпечення позову згідно з квитанцією № 0.0..1 від 22 лютого 2019 року.

З огляд на положення ч. 12 ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат інших учасників справи, зокрема третьої особи, оскільки представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог, заперечував заявлені позовні вимоги протягом усього часу розгляду справи в суді, що підтверджується матеріалами справи та звукозаписами судових засідань. Про невизнання третьою особою вимог пред`явленого ОСОБА_1 позову також свідчить і зміст позовної заяви та позовних вимог ОСОБА_2 у справі № 127/9714/19, в якій він зазначав про законність виданих йому дозвільних документів на будівництво, про скасування яких ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги у цій страві.

У судовому засіданні від 01 березня 2021 року представник третьої особи зазначив, що, ознайомившись із матеріалами справи, позовні вимоги вважає обґрунтованими, та подав розрахунок судових витрат, що, з огляду на викладене, не можна вважати реальним підтриманням ним позовних вимог. Така його заява фактично є намаганням штучно створити процесуальні підстави для стягнення з відповідачів сум судових витрат за приведеним ним розрахунком.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

Між адвокатом Путілін Є.В. та ОСОБА_1 був укладений договір № 17 про надання правничої допомоги від 19.02.2019 року, згідно з яким ОСОБА_9 надана правова допомога із представництва та захисту законних прав ОСОБА_1 .

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 160221 від 16.02.2021 року ОСОБА_1 було сплачено 7 264,00,00 грн.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04).

Відповідно до детального опису робіт № ПЄ-000001 від 16.02.2021 року (надання послуг) адвокатом Путіліним Є.В. було надано такі послуги: підготовка позовної заяви, підготовка заяви про витребування доказів, про забезпечення позову, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка заяв про ознайомлення та ознайомлення з матеріалами справи, підготовка заяв процесуального характеру, участь в судових засіданнях.

Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до задоволення вимоги про стягнення судових в рівних частках з Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради в розмірі 7 264,00 грн. з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (зокрема, написання позову та інших заяв, участі в судовому засіданні); значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 375 ЦК України, ст. 110 ЗК України, ст.ст. 27, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування будівельного паспорта та права на початок виконання будівельних робіт задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт забудови земельної ділянки (кадастровий номер :03:024:0089) по АДРЕСА_3 , виданий Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради від 19.09.2018 року № 275 (об`єкт будівництва: «реконструкція частини житлового будинку садибного типу прибудовою на приватизованій земельній ділянці»).

Визнати незаконним та скасувати право на початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , набуте на підставі поданого замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25.09.2019 року № ВН 11.

Стягнути в рівних частках з Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради, Департаменту архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради витрати, пов`язані із наданням правової допомоги, у розмірі 7264 (сім тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Департамент архітектури та містобудування Вінницької міської ради, місцезнаходження: вул. Пушкіна, 38, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41029864.

Відповідач Департамент архітектурно будівельного контролю Вінницької міської ради, місцезнаходження: вул. Театральна, 29, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41042555.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, ОСОБА_2 , місце проживання: вул. Щукіна, 8, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України .

Суддя