ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/2688/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із житлових відносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання акту-розрахунку від 26.10.2018 року недійсним та визнання його таким що не підлягає сплаті,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому після його уточнення 08.09.2020 просила визнати недійсним та таким що не підлягає сплаті акт-розрахунок від 26.10.2018 року, який складений АТ «Оператора газорозподільної системи «Харківміськгаз» на підставі акту порушення від 20.09.2016 року № 15/010920 за період з 21.09.2015 року по 20.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 , оскільки сам акт-розрахунок від 26.10.2018 року складений за період з 21.09.2015 року по 20.09.2019 року тобто за період нарахування складає 13 місяців, тобто такий розрахунок порушує норми законодавства та вважає що ПАТ «Харківміськгаз» повинен був проводити розрахунок починаючи з 13.12.2011 року по 13.12.2012 року. Крім того, співробітники ПАТ «Харківміськгаз» протягом 8 років взагалі не приходили та не робили контрольне зняття показань лічильника, тому ПАТ «Харківміськгаз» повинно було зробити розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу не більш 12 місяців з дня встановлення лічильника газу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не розглянуто її клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, в порушення норм ЦПК справу розглянуто без повідомлення сторін.

Вказує, що документи були складені без її присутності, на них не має особистого підпису позивача, по пошті отримано їх не було.

Зауважує, що судом не досліджено висновок ХНІСЕ №1743 від 09.10.2017 року яким встановлено, що сліди на кришці відлікового пристрою з внутрішнього боку та біля отворів для пломб заводу-виробника, корпусі відлікового пристрою, у своїй сукупності не мають достатньої інформативності для однозначної диференціації їх як утворених внаслідок повторного встановлення пломб заводу виробника, тобто вказані сліди могли утворитись також в ході первинного дослідження лічильника при видаленні пломб.

Зауважує, що предметом позову є оскарження акту-розрахунку від 26.10.2018 року, а не дії співробітників ПАТ «Харківміськгаз» та визнання акту про порушення №15/010920 від 20.09.2016 року недійсним.

Звертає увагу, що п.3.4 Положення про проведення експертизи лічильника газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619, визначено , що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №311/2314/16.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Харківміськгаз» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що втручання позивача у роботу лічильника підтверджується висновком експертного трасологічного дослідження №1743 , складеного 09.10.2017 року яким підтверджено висновки комісії Оператора ГРМ та зазначено, що позивачем здійснено приховане втручання в лічильник газу/ЗВТ який належить позивачу та який перебував за її адресою.

Посилання позивача на те, що в акті №770Е експертизи лічильника газу від 20.10.2016 року його представником вказано зауваження, не спростовує результатів експертизи про втручання в газовий лічильник.

Зауважує, що позивачем не надано доказів, які б спростували чи заперечували результати експертизи ЗВТ лічильника газу, викладені в акті експертизи лічильника газу 20.10.2016 року за №770Е яка була проведена відповідно до вимоги Кодексу ГРМ із залучення представника ДП «Харківстандартметрологія».

Акт про порушення є фіксацією виявленого порушення, а тому не підлягає оскарженню передбаченому чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав., що відповідає висновку великої палати Верховного Суду України і в постанові від 06.02.2019 року у справі №522/12901/17-ц

Вказує, що відповідачем проведено розрахунок за 12 місяців, за період з 21.09.2015 року по 20.09.2016 року, тобто за 12 місяців.

Зауважує, що акт про виявлені порушення, акт обстеження систем газопостачання житлового будинку, акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи підписані членом родини позивача сином, на що він маж повноваження як побутовий споживач послуг з розподілу природного газу.

Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання недійсним та таким що не підлягає сплаті акт-розрахунок від 26.10.2018 р., який складений на підставі акту про порушення від 20.09.2016 №15/010920 за період з 21.09.2015 по 20.09.2016 року не сприяє ефективному відновленню порушеного права, оскільки акт не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, а є лише різновидом претензії.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів незаконності дій відповідача щодо складання акту-розрахунку на оплату вартості необлікованого об`єму природного газу та не доведено обставин, що підтверджують наявність незаконних дій з боку відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем, регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, в редакції, що діяли станом на день виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Постановою НКРЕ КП № 2494 від 30.09.2015 затверджений «Кодекс газорозподільних систем», , який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Частинами 4, 5, 6 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу. У разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Глава 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначає порядок перевірки вузлів обліку та їх складових.

Так, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі вразі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1)відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2)працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3)відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;5)перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6)відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу(сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

При цьому, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу),на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам Оператора ГРМ (іншого суб`єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки)за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу)до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку. У разі якщо перевірку ініціює сторона, на території якої знаходиться комерційний ВОГ, або якщо комерційний ВОГ знаходиться на території, яка не забезпечена наявністю представників суміжного суб`єкта природного газу (споживача), сторона, яка ініціює перевірку, повинна не пізніше ніж за дві доби до перевірки (вихідні та святкові дні не враховуються) письмово повідомити суміжного суб`єкта ринку природного газу про дату і час проведення перевірки та про необхідність забезпечити доступ на територію, де встановлений комерційний ВОГ, та/або бути присутнім при перевірці комерційного ВОГ. Суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач,з а домовленістю сторін можуть скласти та погодити плановий графік проведення перевірок комерційного ВОГ. При отриманні письмового повідомлення про перевірку комерційного ВОГ та/або на дату, визначену у плані-графіку його перевірок, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) повинен здійснити відповідні заходи щодо забезпечення доступу представникам Оператора ГРМ (іншого суміжного суб`єкта природного газу) до комерційного ВОГ та/або бути присутнім під час проведення його перевірки у визначений у повідомленні/плані-графіку час.

Відповідно до положень п. 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право: оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу(сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу); здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу(за їх наявності); перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку ЗВТ (відміток про повірку в паспортах ЗВТ), що входять до складу комерційного ВОГ.

Пунктом 6 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу).

Якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акту про порушення.

Згідно п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акту про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акту про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проживає в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з розподілу природного газу та споживав поставлений газ тим самим засвідчив., що погоджується з умовами Публічного договору розподілу природного газу.

20.09.2016 року представниками відповідача (Оператора ГРМ, стара

назва -ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») була проведена перевірка та огляд газового обладнання, і

комерційного ВОГ-ЗВТ/лічильника газу та його складових, дотримання вимог Кодексу

газорозподільних систем за адресою: АДРЕСА_1 , за якою проживає позивач ОСОБА_1 , особа, на яку відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 .

20.09.2016 року за результатами вище вказаної перевірки та огляду представниками

відповідача встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме Розділу XI Глави 2 п.1 п.п.З

Кодексу ГРМ та п.1 Глави 3 Розділу XI Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу

ЗВТ (лічильника газу) шляхом прихованих заходів, а саме в лічильник газу Октава G6

заводський номер 391690 та було складено: Акт про порушення №15/010920 від 20.09.2016року з поштової квитанції Укрпошти видно, що 26.09.2016р. Акт про порушення №15/010920 від 20.09.2016 року отримано позивачем.

13.10.2016р. представниками відповідача було складено в присутності Позивача та

підписано позивачем: Акт про виявлені порушення №129 від 13.10.2016р., Акт обстеження систем газопостачання житлового будинку (квартири) від13.10.2016р.; Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №129 від13.10.2016р. на підставі виявлених порушень представниками відповідача за місцем проживання позивача, лічильник газу Октава G6 заводський номер НОМЕР_2 було демонтовано та направлено на експертизу в Сервісний центр з ремонту та повірки газових лічильників ПАТ Харківміськгаз», про, що зазначено в акті про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №129 від 13.10.2016р., який також підписано особисто позивачем.

Експертизою знятого лічильника газу встановлено та про що складено Акт №770Е експертизи лічильника газу від 20.10.2016 року, в якому вказано: «Втручання в газовий лічильник» та «Пломба на відліковому пристрою не відповідає зразку заводу-виробника. При відкритті відлікового пристрою виявлено: механічні пошкодження скла відлікового пристрою з внутрішньої сторони. Невідома речовина на осі відлікового пристрою в місці кріплення.

На наданих відповідачем фотографіях проведення експертизи лічильника газу 20.10.2016р.комісією відповідача спільно з ДП «Харківстандартметрологія» чітко вбачаються ті пошкодження, які описані в Акті експертизи від 20.10.2016р., що свідчить про здійснення позивачем прихованого втручання в газовий лічильник. Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл. проф. М.С.Бокаріуса складено Висновок трасологічного дослідження №1743 від 09.10.2017р., в якому вказаний висновок: від`єднання відлікового пристрою (його механізму) досліджуваного лічильника Октава (76 заводський номер 391690 є можливим при видаленні (руйнуванні) пломб; на кришці відлікового пристрою з внутрішнього боку та біля отворів для пломб заводу-виробника й на корпусі відлікового пристрою досліджуваного лічильника Октава Є6 заводський номер НОМЕР_2 є механічні пошкодження, детальний опис яких наведений у дослідницькій частині висновку.

Отже, Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім.Засл. проф.

М.С.Бокаріуса - підтверджує висновки комісії Оператора ГРМ/відповідача (що викладено в

Акті експертизи лічильника газу №770 від 20 жовтня 2016р.) у своєму Висновку №1743 від

09.10.2017р., що позивачем здійснено приховане втручання в лічильник газу/ЗВТ який

належить позивачу/споживачу Октава G6 заводський номер НОМЕР_2 та який перебував за

адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 .

Також, лічильник газу Октава G6 заводський номер НОМЕР_2 за результатами експертизи та Висновку №1743 від 09.10.2017р. не можливо використовувати для проведення комерційного обліку використання послуг з розподілу природного газу та отримання природного газу, а також позивачем не надано підтверджуючих доказів, які би спростували висновки експертизи та експертного трасологічного дослідження.

Отже, відповідно до результату експертизи лічильника газу, викладеного в Акті від 20.10.2016р. - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ шляхом прихованих заходів, що також підтверджується висновком №1743 від 09.10.2017р., виданим Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.3асл. проф. М.С. Бокаріуса Позивачу відповідно до Кодексу ГРМ проводиться нарахування вартості необлікованих об`ємів природного газу за 12 календарних місяців.

26.10.2018 року керуючись пунктами 8, 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, постійнодіючою комісією відповідача було прийнято рішення про задоволення Акту про порушення ч. 15 010920 від 20.09.2016 року.

В протоколі комісії відповідача від 26.10.2018р., зазначена - вартість необлікованого донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі відповідача в розмірі - 86 554,59грн.

На виконання вимог пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, при задоволені комісією Відповідача Акту про порушення №15/010920 від 20.09.2016 року, було складено акт-розрахунок від 26.10.2018р. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі відповідача, що за період з 21.09.2015р. по 20.09.2016р. (12 календарних місяців) складає 186 554,59 грн.

Відповідач направив позивачу лист № Кт03.1-Сл-12706-1118 від 08.11.2018 року, разом з рахунком та розрахунком вартості донарахованого об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ Харківміськгаз, квитанцію, що складені 26.10.2018 року на оплату вартості необлікованого об`єму природного газу.

Позивач з висновком комісії відповідача 15.11.2018р. був ознайомлений та отримав

Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз» від 26.10.2018р. на суму 186 554,59 грн.

Також позивача було повідомлено, що йому необхідно протягом 5 календарних днів з дати отримання розрахунку оплатити суму в розмірі - 186 554,59грн. Як стверджує позивач, йому проводиться нарахування за період з 21.09.2015р. по 20.09.2019р. по Акту-розрахунку від 26.10.2018р., не відповідає матеріалам справи, та наданому відповідачем Акту-розрахунку від 26.10.2018р.

Крім того, позивач не провів розрахунок з відповідачем вартості необлікованого

(донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі відповідача, що за період 12

календарних місяців з 21.09.2015р. по 20.09.2016р. в розмірі - 186 554,59грн.

З огляду на те, що наявні ознаки несанкціонованого втручання ОСОБА_1 у роботу ЗВТ, протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРС, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 про задоволення акту про порушення складено відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, встановивши, що за результатами експертизи лічильника газу підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у позивача наявні підстави для прийняття рішень про порушення та про визнання обґрунтованим донарахування обсягів природного газу.

Також судом першої інстанції правильно встановлено, що оскарження факту складення акту-розрахунку від 26.10.2018 року, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав, тобто пред`явлення позивачем позову про визнання акту-розрахунку недійсним не є належним способом захисту права.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 06.02.2019 року.(№14-503цс18).

Проте суд першої інстанції помилився при обранні типу провадження, в порядку якого має слухатись ця справа.

Відповідно до статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1)малозначні справи; 2)що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:1)ціну позову;2)значення справи для сторін;3)обраний позивачем спосіб захисту;4)категорію та складність справи;5)обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідківтощо;6)кількість сторін та інших учасників справи; 7)чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8)думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя;2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини. Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2020 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання акту-розрахунку не дійсним та таким, що не підлягає оплаті. (а.с.22).

В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції вказано, що розгляд справи вирішено проводити «за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін» (а.с.144).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року в справі № 753/17720/18 провадження № 61-17201св19 зроблено висновок про те, що приписи частини першої статті 369 ЦПК України щодо письмового провадження за наявними у справі матеріалами можуть бути застосовані судами лише у випадку, якщо позивачем заявлені виключно вимоги майнового характеру і розмір ціни позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Якщо ж у справі наявні вимоги немайнового характеру, то розгляд такої справи у суді здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Як убачається з матеріалів справи позивачем заявлено немайнові вимоги про визнання акту-розрахунку недійсним (а.с.1-3). Окрім цього, матеріали справи містить заяву ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засідання з повідомленням сторін. (а.с.107), яка судом залишено поза увагою.

Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У даному випадку предметом спору є немайнова вимога, яка не підпадає під визначені у ч. 6 ст. 278 ЦПК України виключення, що у даному випадку не надавало суду права слухати справу без повідомлення сторін.

Отже, розгляд цієї справи судом першої інстанції мав відбуватися з повідомленням учасників справи і тому колегія суддів, ураховуючи правові позиції Верховного Суду, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про можливість розгляду цієї справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд у порушення вимог п.2 ч.4 ст.274ЦПК України розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Тому наявні підстави для скасування рішення суду та усунення згаданого процесуального порушення шляхом розгляду апеляційного розгляду справи з викликом учасників справи.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіривши доводи скарги по суті спору та відповідно до принципу диспозитивності та меж апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються лише документа, а не захисту права, тому такий позов дійсно не підлягав задоволенню.

Керуючись ст.ст. 362, 367, 374, 376, 377, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання акту-розрахунку від 26.10.2018 року недійсним та визнання його таким що не підлягає сплаті - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 липня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.