Справа № 373/181/21
Номер провадження 2/373/333/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Тітрової І.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області про зняття заборони на вчинення дій з майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою та просять скасувати заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 накладену на підставі повідомлення б/н Переяслав-Хмельницької швейної фабрики від 29.04.1975, яка була віднесена 12.08.2004 за номером 12728526 до реєстру заборон Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 . Вони є спадкоємцями за законом першої черги, оскільки є дітьми померлого. 24.12.2015 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори їм було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 /3 частку житлового будинку, з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 22.01.2021 з метою продажу будинку позивачі звернулися до нотаріуса. Проте, державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори їм було відмовлено в оформленні договору купівлі-продажу, у зв`язку з тим, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження, а саме заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 12728526; зареєстровано 12.08.2004 Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення б/н, видане 29.04.1975 Переяслав-Хмельницькою швейною фабрикою; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: ОСОБА_4 . Зняти заборону накладену на нерухоме майно на підставі повідомлення підприємства чи організації про погашення позики неможливо, у зв`язку з тим, що в липні 2011 року ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» було визнано банкрутом та ліквідовано. Зазначені обставини змусили позивачів звернутися до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою від 10.02.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.02.2021. Ухвалою суду також роз`яснено право відповідача на подачу до суду відзиву на позовну заяву.

Даним правом представник відповідача не скористався і не направив до суду відзив на позов.

Ухвалою від 25.02.2021 призначено справу до судового розгляду на 09.03.2021.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. На адресу суду направив заяву, про те, що просить розглянути справу без його участі, свою позицію щодо позовних вимог не висловив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.1972 ОСОБА_4 купив у ОСОБА_5 будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , посвідченого нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори (а.с.40-41).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОМЕР_4 від 24.12.2015 вбачається, що ОСОБА_1 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/ 3 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , зареєстрованого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1878 (а.с.16).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОМЕР_5 від 24.12.2015 вбачається, що ОСОБА_2 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/ 3 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , зареєстрованого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1870 (а.с.17).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОМЕР_6 від 24.12.2015 вбачається, що ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/ 3 частку житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , зареєстрованого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1874 (а.с.18).

22.01.2021 позивачі звернулися до державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори з приводу продажу даного будинку. Проте, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на будинок накладено заборону в державному реєстрі речових прав.

Так, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 12728526; зареєстровано 12.08.2004 Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення б/н, видане 29.04.1975 Переяслав-Хмельницькою швейною фабрикою; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: ОСОБА_4 , зміст характеристика обтяження: № реєстра: 87419-2095, внутр. № А5012F392СF1442С802С, коментарій: с.124-3 (а.с. 44-46).

З архівної довідки, виданої виконавчим комітетом Переяслав-Хмельницької міської ради № 06-03/14 від 29.01.2021 вбачається, що в липні 2011 року згідно постанови Господарського суду Київської області № Б22/162-10/3 від 06.07.2011 ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» було визнано банкрутом та ліквідовано.

Згідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 3, 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Наявність запису про заборону відчуження перешкоджає позивачам у реалізації здійснення їх права власності нерухомим майном, зокрема в частині розпорядження ним, що є порушенням ч. 1 ст. 319 ЦК України яка встановлює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Відповідно підпункту 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Приписами ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 317, 328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що вимоги позивачів щодо зняття обтяження (припинення) заборони на нерухоме майно, підлягають задоволенню, для ефективного поновлення в правах позивачів їх порушеного права володіння майном та у зв`язку з ліквідацією та втратою статусу стягувача ТОВ «Швейна фабрика «Гаян», відповідно до повідомлення б/н Переяслав-Хмельницької швейної фабрики від 29.04.1975, на підставі якого було накладено обтяження на належне позивачам майно.

Частиною 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Проте, позивач ОСОБА_1 просив судові витрати покласти на нього. Зважаючи на вказане, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем та не стягувати їх з відповідача.

На підставі статтей 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області про зняття заборони на вчинення дій з майном, - задовольнити.

Зняти обтяження (припинити) заборону, накладену на нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , накладену на підставі повідомлення б/н Переяслав-Хмельницької швейної фабрики від 29.04.1975, яка була віднесена 12.08.2004 за номером 12728526 до реєстру заборон Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: Переяслав-Хмельницька міська державна нотаріальна контора Київської області, адреса місцезнаходження: вул. Шкільна, 49, м. Переяслав, Київська область, 08400.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ