ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року

м. Харків

справа № 629/3699/20

провадження № 22-ц/818/1695/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підприємство «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області,

третя особа: Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області, третя особа: Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, про визнання дій неправомірними, визнання договору про надання послуг припиненим

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року, -

в с т а н о в и в :

13.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Еко-Сан міської ради» Лозівської міської ради Харківської області (далі за текстом - КП «Еко-Сан» міської ради), в якому просила визнати дії КП «Еко-Сан» міської ради про нарахування грошових коштів за надані послуги щодо вивезення твердих відходів, починаючи з 01.08.2019 року неправомірними; визнати договір про надання послуг з вивезення твердих відходів споживачам приватного сектору № б/н від 14.08.2012 року таким, що припинив свою дію з 01.08.2019 року; стягнути з відповідача на її користь суму у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року позов задоволено частково. Визнано дії КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області про нарахування грошових коштів за надані послуги щодо вивезення твердих побутових відходів, починаючи з 01.08.2019 року, неправомірними.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області судовий збір в дохід держави у розмірі 840 гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції передчасно та безпідставно дійшов висновку стосовно того, що дії КП «Еко-Сан» міської ради про нарахування грошових коштів за надання послуги щодо вивезення твердих побутових відходів, починаючи з 01.08.2019 є неправомірними.

Вказує, що споживачі зобов`язані укладати договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами з виконавцями послуг, визначеними у порядку встановленому Законом.

Також зазначає, що договір між позивачем та КП «Еко-Сан» міської ради про надання послуг з поводження з побутовими відходами - не укладався.Але, відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, посилається на висновки Верховного суду викладені у постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951 цс15

Звертає увагу, що відповідно до Договору про надання послуг з обробки даних від 30.06.2020 року №21, укладеного між КП «Еко-Сан» міської ради та Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради (далі за текстом КП «ЖУК» міської ради) нарахування грошових коштів за спожиті послуги з поводження з побутовими відходами не належить до повноважень КП «Еко-Сан» міської ради, а здійснюються КП «ЖУК» міської ради, а тому висновок суду першої інстанції щодо визнання дій КП «Еко-Сан» міської ради про нарахування грошових коштів за надані послуги щодо вивезення твердих побутових відходів починаючи з 01.08.2019 року не відповідає обставинам справи.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання дій КП «Еко-Сан» міської ради про нарахування грошових коштів за надання послуги щодо вивезення твердих побутових відходів починаючи з 01.08.2019 року не встановив факт, а ні відсутності у позивача відходів у серпні та листопаді 2019 року , а ні вивозу позивачем відходів самостійно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скарну без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішенням суду було здійснено захист майнових прав позивача, як споживача послуг. Судом вірно встановлено факт, що вона, як споживач самостійно, починаючи з липня 2019 року здійснює вивіз побутових відходів на звалище, тому, як споживач послуг, вона відмовляється від послуг, наданих відповідачем, так як не потребує в їх наданні.

У відповіді на відзив КП «Еко-Сан» зазначає, що доводи позивача викладені у відзиві на апеляційну скаргу є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, мотивуючи доводами, аналогічними доводам апеляційної скарги.

Так, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

З апеляційної скарги убачається, що рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2020 рокуоскаржується апелянтом лише в частині задоволених позовних вимог.

В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо нарахування грошових коштів за надані послуги по вивезенню твердих побутових відходів, починаючи з 01.08.2019 року є неправомірними, оскільки позивачем на підтвердження своїх вимог надано докази щодо самостійного вивезення побутових відходів.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 жовтня 2006 року, посвідченого Курявською О.О., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області 30 жовтня 2006 року (а.с.8)..

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.08.2020 № 643, виданої Панютинським старостинським округом Лозівської міської ради Харківської області, убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та їх діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 28).

Сім`я позивача ОСОБА_1 є багатодітною сім`єю та має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого відділом управління сім`ї та молоді Лозівської міської ради Харківської області, строк дії якого продовжено до 21 лютого 2029 року (а.с.20).

14 серпня 2012 року між Комунальним підприємством «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області, Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору (а.с.9-11).

В позові ОСОБА_1 вказувала, що з 2019 року її родина самостійно здійснює вивіз побутових відходів на звалище, про що надала відповідні чеки ФОП « ОСОБА_9 » про отримання від ОСОБА_1 відходів у вигляді макулатури, б/у пластикових пляшок, б/у поліетиленових пакетів від 09.07.2019, 02.09.2019, 23.12.2019, 13.10.2019, а також талони на прийом відходів на полігон КП «Еко-Сан», де замовником зазначено ОСОБА_1 від 15.10.2019, 20.12.2019, 03.01.2020, 22.10.2020 (а.с.16-19).

01.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до директора Комунального підприємства «Еко-Сан» про розірвання договору від 14 серпня 2012 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору, оскільки не потребує надання вказаних послуг, а також визначений день, в який здійснюється послуга є незручним днем для її родини (а.с.12).

11.12.2019 року директором КП «Еко-Сан» на заяву ОСОБА_1 було надано відповідь, в якій зазначено, що підстав для зняття нарахувань за послуги з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів немає. Для відмови від послуги їй необхідно надати договір з іншою юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, який би підтверджував надання їй даної послуги іншим підприємством (а.с.13).

Відповідно до Статуту КП «Еко-Сан» міської ради, підприємство створено на підставі рішення Лозівської міської ради Харківської області № 794 від 14.12.2012 з метою здійснення комерційної діяльності для отримання прибутків та поповнення міського бюджету; надання населенню, бюджетним установам та організаціям, іншим юридичним особам послуг зі збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізації, знешкодження та захоронення твердих побутових відходів (а.с.56-71).

01 січня 2019 року між КП «Еко-Сан» міської ради (Замовник) та Комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області (Виконавець) укладено договір № 4 про надання послуг з абонентського обслуговування (а.с. 75-78).

Відповідно до п.1.1 умов цього договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги, зазначені в п.1.2 цього договору, а Замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно п. 1.2 договору, Виконавець надає замовнику послуги по абонентському обслуговуванню жителів, які мешкають або зареєстровані в багатоквартирних та одноквартирних будинках за наявністю усіх видів благоустрою, в багатоквартирних будинках за відсутності одного або двох видів благоустрою, багатоквартирних та одноквартирних будинках з присадибною ділянкою на адміністративній території м. Лозова Харківської області та смт. Панютине м. Лозова Харківської області та яким надаються послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів.

30 червня 2020 року між КП «Еко-Сан» міської ради (Замовник) та КП «ЖУК» міської ради (Виконавець) укладено договір № 21 про надання послуг з обробки даних (Ведення баз даних абонентів Замовника за послуги з вивезення побутових відходів, актуальна обробка та облік даних по кожному споживачу послуги з вивезення побутових відходів) згідно Технічного завдання (Додаток № 1) в порядку, визначеному цим договором та Регламентом взаємодії (Додаток № 2), що додається і є невід`ємною частиною договору), а Замовник прийняти і оплатити послуги (а.с. 39-45).

Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 881 від 13 грудня 2018 року встановлені тарифи на послуги з вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, які надає КП «Еко-Сан» (а.с. 38).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 мотивувала свої вимоги тим, що вона є власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 14.08.2012 між нею та КП «Комсервіс» Лозівської міської ради Харківської області був укладений договір б/н про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2013 року ліквідовано юридичну особу Лозівське комунальне підприємство «Комсервіс». 21.12.2012, як виконавець, який надає житлово-комунальні послуги в частині вивезення твердих побутових відходів споживачам було зареєстровано КП «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області. Будь яких договорів між нею та відповідачем не укладалось. Оскільки вона самостійно здійснює вивіз побутових відходів на звалище, тому нею було прийнято рішення про відмову у пролонгації договору. 01.07.2019 вона звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору на підставі відмови споживача від користування послугами виконавця. Однак їй було відмовлено та роз`яснено, що для відмови від послуги їй необхідно надати договір з іншою юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, який би підтверджував надання їй даної послуги іншим підприємством. Отже, відповідач відмовляється розірвати договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачам приватного сектору та продовжує нараховувати грошові кошти за нібито надані послуги, якими вона не користується, так як самостійно займається вивозом відходів.

Крім іншого, позивачка не заперечувала того, факту, що в період з 21.12.2012 року по 01.09.2019 року вона користувалася послугами КП «ЕкоСАН» та між нею, як споживачем житлово-комунальної послуги та КП «Еко-САН» було укладено відповідний договір.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

В даному випадку до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон) в редакції станом на час звернення ОСОБА_1 до відповідача з пропозицією про розірвання договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, а саме на 01.07.2019.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (стаття 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст.5 Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Виконавцями комунальних послуги з поводження з побутовими відходами є суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.( Стаття 6 Закону)

Частинами 1, 3, 4 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів.

Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуги;

6) порядок оплати послуги;

7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 затверджено Правила надання послуг з поводження з побутовими відходами, якими визначають механізм надання суб`єктами господарювання незалежно від форми їх власності послуг з поводження з побутовими відходами у містах, селищах і селах (далі - послуги) ( далі Правила).

Пунктом 3 Правил (в редакції постанови Кабінету Міністрів України

від 27 березня 2019 р. № 318) послуги з поводження з побутовими відходами надаються суб`єктом господарювання, визначеним органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах в установленому законодавством порядку виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Договір про надання послуг укладається між споживачем та виконавцем послуг з вивезення побутових відходів відповідно до Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, що додається.

Умовами Типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами , а саме п.п. 27-29, передбачено, що договір укладається строком на один рік. Договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд. . Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено , якщо одна із сторін повідомила про відмову від договору відповідно до пункту 28 цього договору; смерті фізичної особи - споживача (виконавця);прийняття рішення про ліквідацію юридичної особи - споживача (виконавця) або визнання його банкрутом. Дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі порушення істотних умов договору другою стороною. У разі розірвання договору зобов`язання припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що оскільки вона самостійно здійснює вивіз побутових відходів на звалище, тому нею було прийнято рішення про відмову у пролонгації договору. 01.07.2019 вона звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору на підставі відмови споживача від користування послугами виконавця. Однак їй було відмовлено та роз`яснено, що для відмови від послуги їй необхідно надати договір з іншою юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, який би підтверджував надання їй даної послуги іншим підприємством.

Факт звернення ОСОБА_1 з пропозицією про розірвання договору та не досягнення згоди щодо розірвання договору про надання житлово-комунальної послуги не заперечується і відповідачем.

Натомість, факт звернення з заявою про розірвання договору, недосягнення сторонами згоди щодо вказаного питання, само по собі не є підставою для припинення договору.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 статті 2 Закону встановлено, що норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

Плата за надані послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору і тарифів (п. 13 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16)

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно з частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Факт періодичного самостійного вивезення частини побутових відходів (макулатури, пластикових пляшок, тощо) не свідчить про повну відмову від одержання послуг, що надаються відповідачем. Доказів укладання з іншою юридичною особою договору про надання комунальних послуг, а саме послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єктом господарювання, визначеним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку позивачем не надано.

Висновки суду в частині задоволення позовних вимог не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову про визнання дій відповідача неправомірними.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141, п. «в» ч. 1 ст. 382 ЦПК України судовий збір у розмірі 1261,20 гри., сплачений відповідачем за перегляд справі у суді апеляційної інстанції підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. І ст.374, п.п.2,3,4 ч. 1 ст.376, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області - задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року в частині задоволення позовних вимог та судового збору скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до Комунального підприємства «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області про визнання дій неправомірними.

Компенсувати Комунальному підприємству «Еко-Сан» Лозівської міської ради Харківської області () судовий збір, сплачений за перегляд справи у суді апеляційної інстанціїу розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 03 березня 2021 року.