справа № 208/267/17
№ провадження 2-п/208/1/21
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

При секретарі : Корнієнко К.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2018 року по цивільній справі № 208/267/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості»,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2018 року, цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 : 950 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.04.2018 року складає 24784 гривень 55 копійок - в погашення основного боргу за договором займу від 15.07.2016 року; 640 (шістсот сорок) гривень 60 копійок - в оплату понесених витрат на сплату судового збору. Всього: 25424 (двадцять п`ять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 55 копійок.

15.01.2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення, посилаючись на те, що про наявність заочного рішення вона дізналася випадково із офіційного веб-порталу «Судова влада України» та після звернення до адвоката 28.12.2020 року отримала заочне рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, при розгляді справи вона присутня не була, документів ніяких не отримувала, позовні вимоги вона не визнає, бажає що б справа була розглянута за її участі, а тому вважає необхідним скасувати заочне рішення суду від 17.04.2018 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, на адресу суду електронною поштою надіслала 11.02.2021 року клопотання в якому просила розглядати її заяву про скасування заочного рішення по цивільній справі № 208/267/17 без її участі, просила заяву задовольнити, заочне рішення по цивільній справі № 208/267/17 скасувати.

В судове засідання позивач - ОСОБА_2 не прибула, була належним чином повідомлена, зателефонував до суду з номеру НОМЕР_2 повідомила, що в теперішній час мешкає в м. Києві, приїхати не має можливості, заперечує проти скасування рішення, до теперішнього часу рішення не виконано в повному обсязі, перебуває на виконанні у Заводському ВДВС у м. Кам`янське, з 30.10.2018 року по теперішній час, з відповідача ОСОБА_1 проводяться щомісячні утримання з її пенсії у розмірі 300 грн. на місяць, просила заяву розглянути без її участі.

Так, згідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності позивача та відповідача.

Суд дослідив підстави та обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.01.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася із даним позовом до ОСОБА_1

17.04.2018 року судом, за наслідком розгляду справи № 208/267/17, ухвалено судове рішення, яке є заочним.

Підставами для винесення саме заочного судового рішення, стала неявка відповідача в судове засідання, не подання стороною відповідача відзиву на позов, протягом року, з врахуванням належного сповіщення відповідача про дати, час та місце судового розгляду, відсутності з його боку зазначення протягом року причин її неявки, заяв та клопотань.

Також як встановлено, під час судового ОСОБА_1 , викликалася в судове засідання шляхом направлення судових викликів (судових повісток) на адресу - АДРЕСА_1 , - на адресу міста мешкання та реєстрації, зазначена згідно до даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, відображена на а.с. 11, також в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення на а.с. 20, з якого вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримала 06.10.2017 року судовий виклик в судове засідання призначене на 16.10.2017 року, в подальшому відповідач не з`являлась у поштове відділення для отримання судових повідомлень, і вони повертались до суду з позначкою у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.28, 29); шляхом направлення смс-повідомлень/викликів в судове засідання на номер мобільного зв`язку НОМЕР_3 , які були доставлені на цей номер, що підтверджується відповідними довідками, які є в матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 6 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Ч. 2 ст. 128 ЦПК України, Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відтак, під час розгляду справи судом направлялися судові виклики/повідомлення на адресу відповідача, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощенного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до позовної заяви та заяви про перегляд заочного рішення поданої особисто ОСОБА_1 її адресою є АДРЕСА_1 , що також підтверджено даними адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області а її номер мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Таким чином, враховуючи належне сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду, судом здійснено на відому адресу місця мешкання та реєстрації відповідача в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України, та в тому числі на відомий і відображений номер телефонного зв`язку, який є дійсним і на час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Крім того про обізнаність відповідача ОСОБА_1 , про існування цивільної справи № 208/267/17, яка перебувала на розгляді в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська свідчить заява позивача ОСОБА_2 від 17.04.2017 року, з якої вбачається, що відповідач, для вирішення питання поза межами суду, повернула позивачу частину боргу у сумі 550 дол.США, і позивач зменшила свої вимоги на цю суму ( а.с.30).

Також згідно витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, на час розгляду 11.02.2021 року заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2018 року по цивільній справі № 208/267/17, заочне рішення від 17.04.2018 року перебуває на виконанні у Заводському ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного МРУ МЮ (м. Дніпро), дата відкриття - 30.10.2018 року, стан ВП - примусове виконання, тобто з ОСОБА_1 як з боржника протягом двох років проводяться примусові стягнення з її доходів, що також свідчить про її обізнаність про існування заочного рішення від 17.04.2018 року за позовом ОСОБА_2 .

В Україні визнається і діє принцип верховенства права частина перша статті 8 Конституції України. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права відповідно до частини перша статті 129 Конституції України в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права, а судді - керуючись відповідним принципом (частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 47 цього Закону в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції; частина перша статті 48 вказаного Закону у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення заява № 52854/99, пункт 52, ЄСПЛ 2003-IX).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу неодноразово направлялися повістки в порядку ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.20), однак в подальшому поштова кореспонденція поверталася на адресу суду з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с.28,29), тому суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи є поштові конверти, адресовані судом відповідачам, повернуті відділенням поштового зв`язку за закінченням строку зберігання, а не через відсутність відповідачів за місцем проживання.

Верховний Суд в постанові по справі № 0870/8014/12 прийнятій 15.05.2019 року зазначив, що апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Також суд вважає, що у заяві про перегляд заочного рішення не вказані обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви, так як відповідач лише вказує на те, що не була належно повідомлена про час і місце судового розгляду справи, а тому не змогла реалізувати своє право скористатись своїми процесуальними правами, що в матеріалах справах відсутній оригінал боргової розписки, яка підтверджує передачу грошових коштів, а тому вона не визнає позовні вимоги,

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Колегія суддів, Верховного Суду в постанові по справі № 0870/8014/12 зазначила, що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Незважаючи на свою обізнаність про наявність спору між нею, як відповідачем, та позивачем ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не скористалася своїми правами та не здійснила захист своїх інтересів, протягом двох з половиною років, що свідчить про її відповідну процесуальну поведінку.

Заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні, та суперечать фактичним даним викладеним в заяві на які заявник посилається, не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 284, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2018 року по цивільній справі № 208/267/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості», - залишити без задоволення.

Копію ухвали учасникам цивільного провадження надіслати невідкладно рекомендованою поштою для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду - подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.