Дата документу 10.03.2021 Справа № 335/1136/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/1136/21 Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження №22-ц/8071188/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» про визнання частково недійсними рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» про визнання частково недійсними рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Соборне-133», затвердженого протоколом №1 установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень від 30.01.2016, до виключної компетенції загальних зборів належать визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно ч.7 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Соборне-133», кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційно до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку.

Рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесіків і платежів співвласників вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 51% від загальної кількості усіх співвласників (ч.8 розділу ІІІ Статуту).

Отже, розмір внесків за утримання будинку та прибудинкової території приймається загальними зборами власників ОСББ «Соборне-133», за яке повинні проголосувати не менш як 51% від загальної кількості усіх співвласників, яке оформлюється відповідним протоколом.

Згідно Протоколу №1 установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 від 30.01.2016, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку складає 162 особи, а загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку становить 9949,47 кв.м. Для прийняття рішення повинно проголосувати «ЗА» 83 співвласники.

Однак, всупереч встановленому порядку, рішення ОСББ «Соборне-133» щодо затвердження розмірів внесків за утримання будинку та прибудинкової території, приймалось з кількістю співвласників, що брали участь у голосуванні та письмовому опитуванні, менше, ніж потрібно для прийняття рішення.

09 грудня 2017 року відбулися загальні збори власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», шостим питанням порядку денного яких було затверджено розмір внеску за утримання будинку та прибудинкової території на 2018 рік у сумі 4,10 грн за 1 кв.м. житлової площі. Згідно протоколу загальних зборів, в голосуванні та письмовому опитуванні брали участь 83 співвланика. з яких проголосували «ЗА» 81 співвласник, що є менше необхідної кількості співвласників для прийняття рішення про затвердження розміру внеску за утримання будинку та прибудинкової території, загальна площа яких становить 4279,54 кв.м., що складає 43,1%, а не 62, 4 % від загальної площі житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, як вказано в Протоколі №5.

25 листопада 2018 року відбулися загальні збори власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», п`ятим питанням порядку денного яких було затверджено внесок на управління будинку на 2019 рік у сумі 4,10 грн за 1 кв.м., як жилих, так і нежилих приміщень. Рішення цих загальних зборів оформлене протоколом №6 від 25.11.2018. В голосуванні та письмовому опитуванні стосовно порядку денного загальних зборів прийняло участь 77 співвласників ОСББ «Соборне-133» із загальною площею 5565,64 кв.м. Згідно протоколу загальних зборів, «ЗА» проголосували 78 співвласників, загальна площа квартир яких становить 6640,04 кв.м., що складає 66,7% від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

21 грудня 2019 року відбулися загальні збори власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», де четвертим птанням порядку денного затверджувався розмір внеску по витратам на управління багатоквартирним будинком на 2020 рік.

Згідно Протколу №7 від 21.12.2019 змінилась загальна кількість співвласників ОСББ, порівняно з 2017 роком, та кількість квартир приватної власності становить 137, кількість квартир у комунальній власності становить 3, як наслідок збільшилась заагальна кількість співвласників та становить 168 осіб, для прийняття рішення «ЗА» повинні проголосувати 86 співвласників. Із протоколу загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133» №7 від 21.12.2019 вбачається. Що розмір внеску на управління будинку на 2020 рік, затверджено у сумі 4,60 грн за 1 кв.м, як жилих, так і нежилих приміщень багатоквартирного будинку. Згідно протоколу загальних зборів, «ЗА» проголосували 83 співвласника, загальна площа квартир яких становить 5500,72 кв.м., що складає 55,28% від загальної площі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

У зв`язку з тим, що під час прийняття загальними зборами власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», рішень про затвердження внесків за утримання будинку та прибудинкової території, оформлених протоколами №5 від 09.12.2017; №6 від 25.11.2018; № 7 від 21.12.2019, кількість голосів, що голосували «ЗА», мають меншу кількість голосів від загальної кількості усіх співвласників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, відсутні підстави вважати ці рішення прийнятими та дійсними.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 , просив суд:

Скасувати (визнати недійсним) часткове рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», оформлене протоколом №5 від 09.12.2017 в частині щодо затвердження розміру внеску за утримання будинку (тарифу на утримання будинку) та прибудинкової території на 2018 рік (п.6 порядку денного), рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», оформлене протоколом № 6 від 25.11.2018, в частині щодо затвердження внеску на управління будинку на 2019 рік (п.5 порядку денного), рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Соборне-133», оформлене протоколом №7 від 21.12.2019, в частині щодо затвердження розміру внеску по витратам на управління багатоквартирним будинком на 2020 рік (п.4 порядку денного).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» про визнання частково недійсними рішення загальних зборів власників квартир та нежитлових приміщень. Роз`яснено, що даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Господарського суду Запорізької області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, не було враховано, що співвласники багатоквартирного будинку не є носіями корпоративних прав, та з огляду на те, що спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з цивільних правовідносин між фізичними особами - співвласниками багатоквартирного будинку та ОСББ, позивач у справі не є суб`єктом господарювання, а суб`єктний склад учасників справи відповідає положенням ч.1 ст. 4 ЦПК України, тому розгляд справи відноситься до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133», зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому послались на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646,17 провадження № 11-1272апп18 де висловлена правова позиція, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створено у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи ( пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекоменджованим повідомленням по вручення поштового відправлення, судової повістки ( а. с. 27 ) до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133, повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду справи, яке не з`явилося в судове засідання, на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не мають цивільно - правового характеру, оскільки зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яку обслуговує ОСББ «Соборне 133», а спір стосується захисту його права, як співвласника майна на управління цим об`єднанням, порушеного, на його думку, загальними зборами ОСББ, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства. При цьому, суд першої інстанції послався на правовий висновок викладений у постанові Великої Паати Верховного Суду від 20 вресня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18).

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Визначити, яким саме судом та за якими правилами має бути розглянутий спір і має судова юрисдикція.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У частині першій статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності ( крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон № 2866-III).

Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон) визначено, що правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна

Частиною другою та сьомою статті 4 Закону встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

У постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17 (провадження №111272пп18) Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, відповідно до якого правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16 ц провадження № 14-472 цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 261 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а спір стосується захисту його права як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на думку позивача, проведенням загальних зборів ОСББ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Установивши, що ОСОБА_1 є власником приміщення в багатоквартирному будинку, а спір стосується діяльності юридичної особи ОСББ «Соборне-133», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки цей позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку господарського судочинвства.

Щодо застосування практики Верховного Суду наведеною заявником в апеляційній скарзі, то слід зазначити, що згідно з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваної ухвали не вливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно братии до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 367, 368, 374,375,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 12 березня 2021 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.