БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/583/20
провадження № 2/361/446/21
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 02 серпня 2013 року перебувають із позивачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей. Під час шлюбу подружжям придбано квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру зареєстроване за відповідачем. На придбання та облаштування спірної квартири 09 липня 2018 року позивач позичив у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 631 668 грн. Наразі, між подружжям триває процес розірвання шлюбу, а вирішити питання про поділ квартири добровільно відповідач не бажає. За таких обставин, позивач звертається із позовом, в якому просить: визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя; у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вказаної квартири; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину грошових коштів, що становлять 315 834 грн., які були взяті позивачем у борг в ОСОБА_3

11 червня 2020 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом, та в якій ОСОБА_1 просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя; у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вказаної квартири; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину грошових коштів, що становлять 319 206 грн., які були позичені позивачем у борг в ОСОБА_3 . Зазначений борг позивач віддав 09.06.2020 р., тому сума боргу згідно офіційного курсу гривні до долара США становить - 638 412 грн. (1/2 - 319 206 грн.).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року вжито заходи забезпечення позову (а.с. 33-34).

Ухвалою суду від 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу для розгляду по суті (а.с. 40).

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Глухов В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Хайнацька О.Ф. позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти позовних вимог щодо визнання спірної квартири спільним сумісним майном подружжя та визнання за позивачем права власності на Ѕ частку такої квартири. Щодо решти позовних вимог, то просила у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач не знала про договір позики, який укладений між позивачем та третьою особою, тому такий борг не може бути спільним обов`язком подружжя. Квартиру подружжя придбало за спільні кошти, також за спільні кошти здійснювали у квартирі ремонт.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. 90).

Обставини справи, що встановлені судом.

02 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_2 ».

09 липня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено Договір позики, відповідно до п. 1 якого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_3 у борг для придбання квартири по АДРЕСА_2 грошові кошти у розмірі 631 668 (шістсот тридцять одну тисячу шістсот шістдесят вісім) грн., що є еквівалентом 24 000 (двадцять чотири тисячі) доларів США, згідно із курсом НБУ на день підписання цього договору. (а.с. 17).

Згідно із п. 3 Договору позики Позичальник зобов`язався повернути одноразово не пізніше 09 липня 2019 року в національній валюті України в сумі, що еквівалентна 24 000 (двадцять чотири тисячі) доларів США, за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики у повній сумі.

10 липня 2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. (а.с. 11-14).

Із вищевказаного договору вбачається, що 10 липня 2018 року ОСОБА_2 придбала в ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 . Квартира складається із двох жилих кімнат, загальною площею 51,10 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.

Право власності на вказану квартиру 10 липня 2018 року зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 30).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 11 червня 2018 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 388 645 (триста вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок п`ять) грн. (а.с. 15-16).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 25-27).

У матеріалах справи знаходиться копія заяви ОСОБА_3 від 09 червня 2020 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Маховкою Ю.І. Відповідно до змісту вказаної заяви 09 червня 2020 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 повний розрахунок у розмірі 638 412 (шістсот тридцять вісім тисяч чотириста дванадцять) гривень, що згідно офіційного курсу НБУ на день підписання такої заяви становить еквівалент 24 000 (двадцять чотири тисячі) доларів США, які ОСОБА_3 позичав ОСОБА_1 на купівлю квартири згідно договору позики, що був укладений між ними 09.07.2018 року (а.с. 77).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із статтею 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до частини1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на викладені обставини вбачається, що спірна квартира придбана під час перебування сторін у шлюбі, тому відповідно до вищевказаних положень сімейного законодавства є спільною сумісною власністю подружжя.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на Ѕ частку спірної квартири, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення грошової компенсації за договором позики.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Так, позивач посилається на те, що для придбання спільної квартири він 09 липня 2018 року взяв у борг у ОСОБА_3 грошові кошти 631 668 (шістсот тридцять одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень, що еквівалентно на дату позики становило 24 000 (двадцять чотири тисячі) доларів США, на підтвердження чого позивачем додано до матеріалів справи копію договору позики.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, пояснила, що відповідач не знала про укладений договір, дізналась про нього лиши із позову. Стверджує, що квартира придбана за спільні кошти сторін, оскільки позивач є фізичною особою підприємцем та достатньо заробляв, та, в свою чергу, відповідач надавала власні кошти.

Разом з тим, вищевказані аргументи відповідача не підтверджені, та до суду не надано жодних доказів про доходи позивача та відповідача до моменту придбання квартири, які і не підтверджено існування власних коштів у відповідача.

За таких обставин, доводи позивача про те, що кошти, отримані в борг від ОСОБА_3 були витрачені на придбання спільної квартири, тобто в інтересах сім`ї, не спростовані відповідачем.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 віддав ОСОБА_3 грошові кошти, які взяті у борг відповідно до договору позики від 09 липня 2018 року, що підтверджується відповідною заявою позикодавця.

Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача на користь позивача Ѕ частини позичених позивачем у ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики від 09 липня 2018 року, суд звертає увагу на наступне.

Так, установлено, що вартість придбаної квартири становить 388 645 (триста вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок п`ять) гривень.

Як зазначає позивач, решту від позичених грошових коштів подружжям витрачені на облаштування та ремонт придбаної квартири. При цьому, на підтвердження зазначеного позивачем не надано жодних доказів, що позбавляє суд можливості прийти до висновку, що такі гроші витрачені в інтересах сім`ї.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача Ѕ частини грошових коштів у межах вартості придбаної квартири, що були сплачені позивачем особисто на погашення боргових зобов`язань, які виникли унаслідок придбання об`єкта спільної сумісної власності.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70 СК України, ст.ст. 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 194 322 (сто дев`яносто чотири тисячі триста двадцять дві) гривні 50 копійок - Ѕ частину коштів, що були сплачені ним особисто на погашення боргових зобов`язань, які виникли внаслідок придбання об`єкта спільної сумісної власності.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Н.М. Петришин