Справа № 523/6972/21
Провадження №2/523/3473/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансфорт» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансфорт» (далі за текстом Товариство) звернулось до суду з позовними вимогами в яких зазначило, що на виконання мирової угоди, затвердженою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018р. у справі №522/16880/18, Товариство сплатило на користь ОСОБА_1 46990,42грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.05.2019р. зазначену вище ухвалу суду було скасовано за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28.10.2020р. Товариство звернулось з письмовою претензією до відповідача про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, яке було залишено без задоволення.

Посилаючись на ч.1 ст.1212 ЦК України Товариство просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 46990,42грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 направив до суду відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених Товариством позовних вимог.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 13.05.2021р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

15.06.2021р. розгляд справи було відкладено в зв`язку з неповажною неявкою представника Товариства.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник Товариства позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

ОСОБА_1 направив заяву про проведення розгляду справи за його відсутності.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018р. (справа №522/16880/18) було затверджено мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства про стягнення заборгованості по заробітної платі.

На виконання затвердженої судом мирової угоди Товариством, за платіжним дорученням №1173 від 17.12.2018р., було перераховано на рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_1 46990,42грн. з призначенням платежу «нецільова благодійна допомога».

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.05.2019р. було скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018р. (справа №522/16880/18)?а справу за позовними вимогами ОСОБА_1 було направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При новому розгляді, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2019р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства про стягнення заборгованості по заробітної платі було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.10.2020р. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2019р. було скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, з Товариства на його користь була стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 46990,42грн. та 19202грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Предметом заявленого Товариством позову є вимога про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, отриманих останнім від позивача за ухвалою суду, яка згодом була скасована. На думку позивача, скасування ухвали суду вказує на безпідставність отриманих ОСОБА_1 грошових коштів, стягнення яких передбачено ч.1 ст.1212 ЦК України.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша).

Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга).

Положення цієї статті застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина третя вказаної статті).

Разом з цим відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Крім того, не підлягає поверненню безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, у той час як вказана сума коштів виплачена позивачем відповідачу не добровільно, а на виконання судового рішення, яке у подальшому скасовано.

У даній справі, відповідач отримав грошові кошти за рішенням суду, а саме за ухвалою суду про затвердження мирової угоди, яку згодом було скасовано.

Нормами процесуального закону, зокрема ч.ч.1,9,10 ст.444 ЦПК України врегулювано питання про поворот виконання рішення суду.

Так, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Отже, кондикційний позов (позов про повернення безпідставно набутого майна) урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення процесуального права. За змістом кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не перетинаються та регулюються різними нормами права.

Тлумачення статті 1215 ЦК України свідчить, що вона є нормою матеріального права, а відтак не може бути застосована у випадку розгляду питання про поворот виконання рішення.

Схожий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18).

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Як було зазначено вище відповідно до ст.444 ЦПК України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі (частина перша цієї статті).

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що посилання ТОВ «Трансфорт» на статтю 1212 ЦК України, як на підставу заявлених позовних вимог, та якою передбачені випадки коли безпідставно набуте майно підлягає поверненню, є безпідставними, оскільки існує інший, процесуальний порядок вирішення питання про повернення грошових коштів, сплачених за скасованим судовим рішенням, розгляд якого провадиться судом, який ухвалив рішення, за заявою сторони по справі.

Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, в задоволенні яких слід вимовити у повному обсязі.

За таких же обставин суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_2 , зазначені ним у відзиві на позовну заяву та відхиляє заявлені ним клопотання про витребування з Приморського районного суду м. Одеси матеріалів цивільної справи, у справі №522/16880/18.

VІ. Судові витрати.

В силу ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимого, судові витрати покладаються на корись на позивача

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансфорт» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12 липня 2021р.

Суддя