Справа № 522/3789/21
Провадження № 2з/522/104/21
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви

05 березня 2021 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подачі

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, по якій просить суд:

-накласти арешт та заборону відчуження на 68/1000 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної часткової власності на яке зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.08.2005 року з реєстраційним номером майна у Реєстрі -855637 за ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. договору купівлі-продажу від 27.07.2005 року за реєстр. № 9890 з внесенням у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей про обтяження цього нерухомого майна.

-накласти арешт та заборону відчуження нежитлового приміщення офісу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 право приватної власності на яке зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.09.2011 року з реєстраційним номером майна у Реєстрі -32961170 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 15.09.2011 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, з внесенням у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей про обтяження цього нерухомого майна.

Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 має наміри звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 про подял майна подружжя, зокрема, майна на яке заявник просить суд накласти арешт.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ППК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії' щодо предмета спору або здійснювати платежі, ю передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому суддя зазначає, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язковість виконання судових рішень задекларована статтею 1291 Конституції України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.08.1998 року перебувають у шлюбних відносинах.

За час шлюбу сторони набули у власність об`єкти нерухомості 68/1000 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення офісу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку заявника дані об`єкти є спільною сумісною власністю подружжя, тому підлягають поділу, однак в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 100-відсотковим власником об`єктів виступає ОСОБА_2 ..

У зв`язку з цим, заявник зазначив, що майбутній відповідач безперешкодно може вчинити будь-які дії на відчуження спірного майна, тому виникають ризики невиконання можливого рішення суду в майбутньому.

Крім того, розмір забезпечення є співмірним, оскільки предметом майбутного спору є саме ці об`єкти.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії по відчуженню предмету майбутнього спору, оскільки від заявника ( майбутнього позивача) до суду надійшла заява про забезпечення позову до його подачі, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічного висновку дійшов Одеський апеляційний суд в постанові по справі № 522/8964/20 ( провадження №22-ц/813/3979/21) від 19.02.2021 року.

Суддя вважає за необхіднезабезпечити позов шляхом накладення арешту, оскільки заборона відчуження - даний вид забезпечення позову є достатнім для забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ,- « про вжиття заходів забезпечення позову до його подачі» - задовольнити частково.

Заборонити відчуження на 68/1000 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної часткової власності на яке зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.08.2005 року з реєстраційним номером майна у Реєстрі -855637 за ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. договору купівлі-продажу від 27.07.2005 року за реєстр. № 9890 з внесенням у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей про обтяження цього нерухомого майна.

Заборонити відчуження нежитлового приміщення офісу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 право приватної власності на яке зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.09.2011 року з реєстраційним номером майна у Реєстрі -32961170 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 15.09.2011 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, з внесенням у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей про обтяження цього нерухомого майна.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя : Р.Д. Абухін

05.03.2021