Провадження № 2-з/761/1509/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Войновського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Квіти України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбас" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерня Г. Духовичного" про захист прав інтелектуальної власності, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову, а саме:

- заборонити відповідачу 1 ПрАТ "Квіти України" проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонтні роботи, роботи щодо облагородження території чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту позивача, а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками, до набрання рішенням у справі законної сили;

- заборонити відповідачу 2 ТОВ "АМБАС" проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонтні роботи, роботи щодо облагородження території чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту позивача, а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниами, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили;

- заборонити відповідачу 3 ТОВ "Майстерня Г. Духовичного" проводити будь-які проектні та передпроектні роботи, які мають на меті або пов`язані з переробкою, реконструкцією, демонтажем, підготовчими будівельними роботами чи будь-якими іншими будівельними та ремонтними роботами, роботами щодо облагородження території чи будь-якими іншими роботами, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від аторського проекту позивача, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач у відповідності до статті 481 ЦК УРСР є автором твору архітектури - будівлі " Квіти України ", що підтверджується долученими до матеріалів заяви доказами (копіями трудової книжки, диплома лауреата та грамоти переможця конкурсу на кращий проект за магазин - оранжерею "Квіти України") та у відповідності до ст. 14 Закону України "Про авторське право і суміжні права" йому як автору твору належать особисті немайнові права, зокрема, право вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. Заявник зазначає, що відповідачами розпочато підготовчі і будівельні роботи для реконструкції будівлі, внаслідок чого уже знищено елементи внутрішнього оздоблення будівлі, які були частиною архітектурного проекту позивача, а саме: оригінальні лампи та авторський проект облицювання стін всередині будівлі, а також почали демонтаж та руйнування фасаду будівлі за допомогою будівельного крану. Вказаними діями відповідачі порушили особисте немайнове право позивача на збереження цілісності твору, порушують честь і репутацію позивача як автора твору архітектури, адже всупереч стандартів Правил професійної етики архітектора, які розроблені з урахуванням Угоди з питань етики і поведінки, прийнятій на генеральній асамблеї Міжнародної спілки архітекторів в Пекіні 1999 року, рекомендацій Ради архітекторів Європи та Статуту Національної спілки архітекторів України, до нього не звернулися за погодженням нового проекту перед зміною його функціонального призначення.

ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Квіти України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбас" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерня Г. Духовичного" про захист прав інтелектуальної власності, оскільки позивач як автор твору архітектури не отримував жодних пропозицій щодо узгодження нової реконструкції будівлі "Квіти України" з попереднім авторським задумом позивача; здійснення реконструкції без узгодження з автором проекту вказує на посягання на цілісність твору позивача, що спричиняє шкоду його честі як архітектора, адже твір позивача у вигляді будівлі " Квіти України " був спроектований саме для виставкових та оранжерейних цілей, самі цілі використання будівлі визначали її конструкцію у вигляді скляних світлових ярусів на фасаді будівлі та атріуму. Отже, позивач вважає, що відбулося порушення його немайнового авторського права вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора, у зв`язку з чим, має намір звернутись з позовом до суду.

Згідно паспорту об`єкта будівництва на підготовчі роботи "Реконструкція цілісного майнового комплексу з надбудовою для розміщення офісного центру з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 " замовником реконструкції є ПрАТ "Квіти України", генеральним підрядником - ТОВ "АМБАС", а генеральним проектувальником ТОВ "Майстерня Г.Духовичного".

Також представник заявника у заяві зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки враховуючи, що на час подання заяви про забезпечення позову частина будівлі " Квіти України " піддається демонтажу, який фактично призводить до знищення твору архітектури, невжиття термінових заходів забезпечення позову унеможливить захист прав інтелектуальної власності автора проекту магазину - оранжереї " Квіти України " ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України, у відповідності до яких позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Згідно вимог п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає у тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні вживатися судом лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо реконструкції павільйону - оранжереї " Квіти України ", автором проекту будівлі якої є архітектор ОСОБА_1 (заявник, позивач), який на момент створення проекту працював у проектному інституті " Київпроект ", що підтверджується копією трудової книжки, доданою до матеріалів заяви. Заявник вважає, що має особисті немайнові та майнові авторські права на твір архітектури, оскільки є автором твору у відповідності до ст.ст. 472 та 481 ЦК УРСР, які на думку заявника підлягають застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням того, що спірна будівлі була побудована у 1985 році, а у відповідності до п. 1 Прикінцевих положень ЗУ "Про авторське право і суміжні права" цей закон застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Заявник зазначає, що відповідачі порушують його особисте немайнове право на збереження цілісності твору, порушують його честь і репутацію як автора твору архітектури, оскільки 12 липня 2021 року розпочали реконструкцію будівлі без погодженням з ним нового проекту реконструкції та за відсутності дозволу на проведення робіт на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з відповіді Департаменту охорони культурної спадщини від 05.07.2021р.

Позивач обгрунтовано припускає, що у разі невжиття заходів до забезпечення позову та за час судового розгляду його позову, може відбутися подальше руйнування та фактичне знищення твору архітектури - будівлі " Квіти України " та порушення прав інтелектуальної власності позивача, що призведе до неможливості захисту прав позивача та виконання рішення суду у разі задоволення позову. Підтвердженням реальності загрози невиконання рішення суду у разі задоволення позову є надані заявником фото та відеоматеріали, які додані до заяви про забезпечення позову, які дійсно підтверджують здійснення відповідачами будівельних робіт з реконстуркції будівлі " Квіти України ". Суд враховує, що у випадку зруйнування твору архітектури - будівлі " Квіти України ", звернення позивача до суду за захистом порушених прав інтелектуальної власності буде позбавлено сенсу, оскільки рішення у справі у разі задоволення позову не можливо буде виконати.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет майбутнього позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду, та виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1-3 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Однак, враховуючи предмет позову та захід забезпечення позову, відсутність підстав щодо існування розміру збитків, яких можуть зазнати відповідачі у зв`язку із забезпеченням позову, суд приходить до висновку, що на даній стадії, зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Разом із тим, суд роз`яснює учасникам судового розгляду, що згідно із вимогами ч. 6 статті 154 ЦПК України вони мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Квіти України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбас" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерня Г. Духовичного" про захист прав інтелектуальної власності - задовольнити.

Заборонити Приватному акціонерному товариству "Квіти України" проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонтні роботи, роботи щодо облагородження території чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту ОСОБА_1 , а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниками, до набрання рішенням у справі законної сили;

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "АМБАС" проводити переробку, реконструкцію, демонтаж, підготовчі будівельні роботи, будь-які будівельні та ремонтні роботи, роботи щодо облагородження території чи будь-які інші роботи, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від авторського проекту ОСОБА_1 , а також замовляти та укладати договори на такі роботи з будь-якими підрядниами, до набрання рішенням суду законної сили;

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Майстерня Г. Духовичного" проводити будь-які проектні та передпроектні роботи, які мають на меті або пов`язані з переробкою, реконструкцією, демонтажем, підготовчими будівельними роботами чи будь-якими іншими будівельними та ремонтними роботами, роботами щодо облагородження території чи будь-якими іншими роботами, які мають чи можуть мати своїм наслідком будь-які зміни фасаду чи інших елементів будівлі, які відрізнятимуться від аторського проекту ОСОБА_1 , до набрання рішенням суду законної сили.

Дані про стягувача:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Дані про боржника 1:

Приватне акціонерне товариство "Квіти України", , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 49.

Дані про боржника 2:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбас", , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Паньківська, 6-Б, м. Київ.

Дані про боржника 3:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстерня Г. Духовичного", , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Фрунзе, 26/2, кв. 10, м. Київ.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І.П. Романишена