ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Херсон

справа № 648/3024/20

провадження № 22-ц/819/399/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретарь Автонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області в складі суду Бугрименка В.В. від 24 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення банківського вкладу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на його користь: суму грошового вкладу у розмірі 9 143,18 євро, суму нарахованих відсотків у розмірі 376,12 євро, моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 11 червня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір банківського вкладу, на підставі якого, позивач розмістив у відповідача на депозитному рахунку 9 143, 18 євро під 3,25 % річних, строком на 34 дні (по 15 липня 2019 року), з можливістю пролонгації договору.

9 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо повернення вкладу та відсотків, проте, 14 вересня 2020 року йому було відмовлено у поверненні вказаних коштів, з тих підстав, що вказаний депозит йому вже повернуто.

З таким рішення позивач не погоджується, оскільки покладені на депозит грошові кошти банк йому не повернув. Вказаними діями банку позивачу завдано моральну шкоду, які він оцінює в 15000 грн..

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2020 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права; ґрунтується на припущеннях, а не встановлених фактах, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що його клопотання про перехід до загального позовного провадження, оголошення перерви для підготовки клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки депозитні кошти від банку не отримав, заяви про їх отримання не підписував - суд першої інстанції залишив без належної процесуальної дії. Наголошував, на тому, що з вимогами припинення договору та видачі вкладу на руки до банку не звертався, що належні йому грошові кошти привласнені працівниками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» шляхом несанкціонованого припинення договору банківського вкладу, переказу с депозитного рахунку на поточний рахунок з подальшим їх зняттям та складанням касових документів, з підробленням його підпису, проте суд першої інстанції не з`ясував у повному обсязі обставин, які мають значення у справі. Зазначає, що суд першої інстанції на противагу наведеним позивачем обставинам, які мають бути встановлені, вказав на можливість дострокового розірвання договору та надання доручення банку на здійснення переказу грошових коштів по телефону. Звертає увагу на те, що триває досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000070 з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 191 КК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» - Ніценко О.С., її доводи не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим, зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами укладено депозитний договір, правова природа правовідносин за яким витікає із приписів ст. ст. 1058, 1060 ЦК України , що не спростовується змістом апеляційної скарги та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову внаслідок виконання банком умов депозитного договору щодо повернення коштів.

Заслухавши доповідача, позивача та його представника, представника банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що передбачена договором виплата депозиту та процентів за ним на поточний рахунок вкладника та повернення цих коштів вкладнику підтверджується випискою банку з депозитного рахунку, що у сукупності свідчить про виконання банком умов договору щодо повернення коштів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що не звернення вкладника до банку із письмовою заявою про витребування вкладу, не має правового значення для вирішення спору. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною, а тому задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 11 червня 2019 року між сторонами укладено депозитний договір банківського вкладу№ 016/06/19/0268 (далі договір) на підставі якого, ОСОБА_1 розмістив на депозитний рахунок ( НОМЕР_1 ) в АБ «УКРГАЗБАНК» кошти в сумі 9143, 18 євро, строком на 34 дні (по 15 липня 2019 року), з можливістю пролонгації договору з процентною ставкою - 3,25% річних /а.с.5/.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 07.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до банку з заявою про припинення договору банківського вкладу /а.с.7/, проте банк йому повідомив, що 15.07.2019 року грошові кошти були видані в операційній касі відділення №268/21 Херсонської обласної дирекції ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» /а.с.8/.

В судовому засіданні суду першої інстанції 24.11.2020, при наданні банком копій заяв про отримання готівки, позивач, заперечуючи підпис на вказаних заявах та отримання коштів, просив оголосити перерву з метою надання можливості підготувати клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, яке судом задоволено не було та в цьому ж судовому засіданні суд ухвалив оскаржуване рішення.

Так, представником банку були надані копії: заяви на видачу готівки № TR. 66898.06.54566.10107 від 15 липня 2019 року на видачу готівки з поточного рахунку клієнта ОСОБА_1 в сумі 2 160 євро, еквівалент у гривні 62614,91 грн, з зазначенням про пред`явлення документу паспорту та наявності підпису отримувача коштів та працівника банку /а.с.61/; заяви на видачу готівки № TR. 6689806.22741.10107 від 15 липня 2019 року на видачу готівки з поточного рахунку клієнта ОСОБА_1 в сумі 3000 євро, еквівалент у гривні 86965,16 грн, з зазначенням про пред`явлення документу паспорту та наявності підпису отримувача коштів та працівника банку /а.с.62/; заяви на видачу готівки № TR. 6689806.23094.10107 від 15 липня 2019 року на видачу готівки з поточного рахунку клієнта ОСОБА_1 в сумі 4000 євро, еквівалент у гривні 115953,54 грн, з зазначенням про пред`явлення документу паспорту та наявності підпису отримувача коштів та працівника банку /а.с.62/;

Разом з тим, в межах досудового розслідування за кримінальним провадженням №10000070 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст.191 КК України, судовим експертом, попередженим за статтями 384,385 КК України, проведена експертиза згідно висновків якої досліджуваний підпис від імені ОСОБА_1 у графах «підпис отримувача» у наданих на дослідження трьох заявах на видачу готівки: № TR. 66898.06.54566.10107 від 15 липня 2019 року; № TR. 6689806.22741.10107 від 15 липня 2019 року ;№ TR. 6689806.23094.10107 від 15 липня 2019 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно до ч. 3, 4 ст. 1060 ЦК за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Висновок суду першої інстанції щодо повернення відповідачем 15 липня 2019 року позивачу грошовий вклад в сумі 9143,18 євро, нараховані проценти - 21,62 євро, на поточний рахунок позивача ( НОМЕР_2 ), що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 . не ґрунтуються на вищенаведених обставинах справи та умовах договору, Правилах надання послуг на відкриття та обслуговування вкладних (депозитних рахунків) та поточних рахунків фізичних осіб в АБ «УКРГАЗБАНК» (далі Правил), що розміщенні на сайту банку, з умовами яких вкладник ознайомився та погоджується, з умовами яких, яке зазначено в п.2.1. договору вкладник ознайомився.

Як зазначив суд першої інстанції, пунктом 3.3.1.2 Правил встановлено, що повернення депозиту умовами якого передбачена автопролонгація здійснюється Банком в день закінчення строку зберігання коштів, який зазначено в Договорі, або в день закінчення продовженого Строку зберігання коштів, шляхом видачі готівки з каси або шляхом безготівкового перерахування на поточний/картковий рахунок вкладника, відкритий в Банку та зазначений у Договорі. Проте, суд не звернув увагу, що зазначена норма містить альтернативу щодо визначення строку, розпорядження депозитним вкладом належить лише його власнику, а доводи представника банку, що ОСОБА_1 міг подзвонити та надати розпорядження банку щодо повернення депозиту саме на поточний рахунок не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, недоведеність банком правомірності перерахування депозитних коштів на поточний рахунок клієнта без його розпорядження за умови автопролонгації договору, спростовує висновки суду першої інстанції про належне повернення депозитних коштів позивачу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником банку розмір нарахованих позивачем процентів не спростований.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення коштів за депозитним вкладом за договором № 016/06/18/0268 у сумі 9 143, 18 євро, відсотки за депозитним вкладом у сумі 376,12 євро є такими, що ґрунтуються на обставинах справи та нормах матеріального права.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 4 п. 1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи те, що суд першої інстанції в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовив з підстав того, що ця вимога є похідною від іншої, проте апеляційна скарга взагалі не містить доводів щодо обґрунтованості та наявності підстав для стягнення моральної шкоди, неправомірності в її відмовленні судом першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення за наведених обставин.

Щодо витрат на правову допомогу з матеріалів справи вбачається наступне.

Правова допомога надавалася позивачу на підставі договору про надання прававої допомоги від 01.09.2020 /а.с.9/. Рахунок фактура від 01.09.2020, підписаний адвокатом свідчать про види наданих послуг та їх вартість / а.с.10/, які оплачені позивачем відповідно до квітанції від 02.09.2020 / а.с.11/.

Виходячи зі змісту ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та з урахуванням обставин даної цивільної справи, видами адвокатської діяльності є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Визначені у рахунку-фактурі від 01.09.2020 року вартість консультування замовника в сумі 2000 грн. за одну год., вивчення та аналіз на відповідність вимогам діючого законодавства матеріалів в сумі 2000 грн. за одну год. є такими, що визначені сторонами договору про надання правової допомоги.

Підготовка позовної заяви та інших заяв з процесуальних питань варітстю 4000 грн. за дві години, визначені у рахунку-фактурі. Разом з тим, матеріали цивільної справи містять позовну заяву об`ємом 3 сторінки, яка залишалася ухвалою суду без руху для усунення недоліків /а.с.14/ та інших заяв з процесуальних питань як зазначено в опису рахунку-фактури не містять. А отже , стягнення вартості послуги, яка не була надана, а саме підготовка інших заяв з процесуальних питань суперечить змісту ст. 137 ЦПК України. Таким чином, є обгрунтованим надання послуги по підготовки позовної заяви та вартість такої послуги в сумі 2000 грн.

Рахунок фактура містить також опис робіт: участь у судових засіданнях в сумі 8000 грн. за 4 години та вартість однієї години визначена в сумі 2000 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи, а саме протоколів судового засідання вбачається, що адвокат приймав участь у судових засіданнях, сумарний час яких складає 1 год 30 хв. Отже, виходячи , з вартості години та сумарного часу участі адвоката у судових засіданнях є обгрунтованим надання послуги представництва інтересів позивача у судових засіданнях на суму 3 000 грн.. Таким чином загальна сума наданих послуг на правову допомогу складає 9000грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням принципу пропорційності розмір витрат на правову допомогу підлягає стягненню в сумі 8 615 грн.70 коп.

Крім того, враховуючи принцип пропорційності щодо суми задоволених позовних вимог стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 7852,22 грн.

Кеурючись статтями 368, 374,376 ,382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2020 року скасувати , ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення банківського вкладу та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) депозитний вклад за договором № 016/06/18/0268 у сумі 9 143, 18 євро, відсотки за депозитним вкладом у сумі 376,12 євро . В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 615 грн.70 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22; ) в дохід держави судовий збір в сумі 7852,22грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови суду складений 12 березня 2021 року.

Суддя І.В. Склярська.