Справа № 419/527/21
Провадження № 2/419/170/2021
06 липня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,
за участю: секретаря - Московченко О.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-
ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 квітня 2005 року між ним та ОСОБА_3 укладений договір купівлі - продажу наступного трубопроводу: діаметром труби 1400 мм., протяжністю 720 метрів, діаметром труби 1200 мм., протяжністю 2730 метрів, діаметром труби 1000 мм, протяжністю 2320 метрів, діаметром труби 900мм., протяжністю 1020 метрів, діаметром труби 800 мм., протяжністю 1735 метрів, діаметром труби 700 мм., протяжністю 780 метрів, діаметром труби 600 мм., протяжністю 3400 метрів, діаметром труби 500 мм., протяжністю 3180 метрів, діаметром труби 400 мм., протяжністю 4720 метрів, діаметром труби 300 мм., протяжністю 3220 метрів, діаметром труби 200 мм., протяжністю 4220 метрів, розташованих на землях Дмитрівської сільської ради, Олексіївської сільської ради, Колядівської сільської ради, Бахмутовської сільської ради, Муратівської сільської ради, Райгородської сільської ради Новоайдарського району, Луганської області.
Вказані трубопроводи він придбав за 62 000, 00 грн. Сторони за вказаними договором, як продавець, так і він, покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору та виконали свої обов`язки. Раніше вказаний трубопровід ОСОБА_3 придбав в ТОВ «Стальпром».
Після укладання договору купівлі - продажу між ним та ОСОБА_3 досягнута усна домовленість щодо необхідності нотаріального посвідчення даного договору однак за браком часу відразу цього вони не зробили, і потім взагалі ОСОБА_3 помер.
В результаті смерті ОСОБА_3 він був позбавлений можливості нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу від 12 квітня 2005 року.
Як вбачається з договору купівлі - продажу від 4 квітня 2005 року між ТОВ «ПФ Стальпром» та ОСОБА_3 вказаний трубопровід був придбаний ОСОБА_3 . Відповідно до вказаного договору (п.2.1.) передача трубопроводу оформлюється актом прийому - передачі, що також додається до позовної заяви. Згідно п. 2.2. договору продавець передав всю наявну у нього документацію на вказаний трубопровід. Право власності Продавця підтверджується Балансовою відомістю обліку необоротних активів.
Придбане майно було передано йому по акту прийому - передачі і він виплатив усю суму грошей згідно з договором купівлі - продажу. Таким чином в даний час є повноправним власником вказаного трубопроводу. Звернення до суду викликане неможливістю розпорядитися трубопроводом, що йому належить, у зв`язку з тим, що при спробі демонтажу та реалізації трубопроводу, ОСОБА_2 заявив, що вказаний трубопровід належить йому, тому що раніше ОСОБА_3 продав цей трубопровід йому. В зв`язку з викладеним між мною та ОСОБА_2 виник спір щодо права власності на трубопровід.
Просить суд визнати право власності на трубопровід розташований на землях Дмитрівської сільської ради, Олексіївської сільської ради, Колядівської сільської ради, Муратівської сільської ради Бахмутівської сільської ради, Райгородської сільської ради Новоайдарського району, Луганської області; який складається: (з труби 1400 мм., протяжністю 720 метрів, діаметром труби 1200 мм., протяжністю 2730 метрів, діаметром труби 1000 мм, протяжністю 2320 метрів, діаметром труби 900мм., протяжністю 1020 метрів, діаметром труби 800 мм., протяжністю 1735 метрів, діаметром труби 700 мм., протяжністю 780 метрів, діаметром труби 600 мм., протяжністю 3400 метрів, діаметром труби 500 мм., протяжністю 3180 метрів, діаметром труби 400 мм., протяжністю 4720 метрів, діаметром труби 300 мм., протяжністю 3220 метрів, діаметром труби 200 мм., протяжністю 4220 метрів), за ОСОБА_1 .
Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву посилаючись на всі наявні докази в матеріалах справи, пояснив, що коли хотів демонтувати трубопровід йому зателефонував відповідач та повідомив, що він є власником трубопроводу.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки, суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України (а.с. 41).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі продажу від 04.04.2005 року ТОВ «ПВ Стальпром» та громадянин України ОСОБА_3 уклали зазначений договір про продаж трубопроводу діаметр труби 1400 мм., протяжністю 720 метрів, діаметром труби 1200 мм., протяжністю 2730 метрів, діаметром труби 1000 мм, протяжністю 2320 метрів, діаметром труби 900мм., протяжністю 1020 метрів, діаметром труби 800 мм., протяжністю 1735 метрів, діаметром труби 700 мм., протяжністю 780 метрів, діаметром труби 600 мм., протяжністю 3400 метрів, діаметром труби 500 мм., протяжністю 3180 метрів, діаметром труби 400 мм., протяжністю 4720 метрів, діаметром труби 300 мм., протяжністю 3220 метрів, діаметром труби 200 мм., протяжністю 4220 метрів, розташованих на землях Дмитріївської сільської ради, Олексіївської сільської ради, Колядівської сільської ради, Муратівської сільської ради, Бахмутівської сільської ради, Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області.
Відповідно п.2.1. договору передача трубопроводу оформлюється актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору. Право власності на товар (трубопровід) переходить від продавця до покупця з моменту підпису акту прийому-передачі (а.с. 5-6).
Відповідно до копії акту прийому-передачі до договору від 04.04.2005 року ТОВ «ПВ Стальпром» та громадянин України ОСОБА_3 уклали дійсний акт приймання-передачі наступного трубопроводу діаметр труби 1400 мм., протяжністю 720 метрів, діаметром труби 1200 мм., протяжністю 2730 метрів, діаметром труби 1000 мм, протяжністю 2320 метрів, діаметром труби 900мм., протяжністю 1020 метрів, діаметром труби 800 мм., протяжністю 1735 метрів, діаметром труби 700 мм., протяжністю 780 метрів, діаметром труби 600 мм., протяжністю 3400 метрів, діаметром труби 500 мм., протяжністю 3180 метрів, діаметром труби 400 мм., протяжністю 4720 метрів, діаметром труби 300 мм., протяжністю 3220 метрів, діаметром труби 200 мм., протяжністю 4220 метрів, розташованих на землях Дмитріївської сільської ради, Олексіївської сільської ради, Колядівської сільської ради, Муратівської сільської ради, Бахмутівської сільської ради, Райгородської сільської ради Новоайдарського район Луганської області (а.с.7).
Відповідно до копії акту приймання-передачі до договору купівлі продажу від 13.04.2005 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 трубопроводу діаметр труби 1400 мм., протяжністю 720 метрів, діаметром труби 1200 мм., протяжністю 2730 метрів, діаметром труби 1000 мм, протяжністю 2320 метрів, діаметром труби 900мм., протяжністю 1020 метрів, діаметром труби 800 мм., протяжністю 1735 метрів, діаметром труби 700 мм., протяжністю 780 метрів, діаметром труби 600 мм., протяжністю 3400 метрів, діаметром труби 500 мм., протяжністю 3180 метрів, діаметром труби 400 мм., протяжністю 4720 метрів, діаметром труби 300 мм., протяжністю 3220 метрів, діаметром труби 200 мм., протяжністю 4220 метрів, розташованих на землях Дмитріївської сільської ради, Олексіївської сільської ради, Колядівської сільської ради, Муратівської сільської ради, Бахмутівської сільської ради, Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у м Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст. ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно з положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом зазначеної норми судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача таке право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
У розумінні наведених положень позов про визнання права власності у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна.
Таким чином, захист права власності шляхом його визнання у судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, підтвердження у судовому порядку своїх прав на майно, шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.
Отже, у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392 ЦК України є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.
Матеріали справи не містять доказів щодо не можливості проведення реєстрації права власності відповідно до закону. Окрім цього будь-яких доказів щодо існування будь-яких майнових претензій з боку відповідача, оспорювання права власності, матеріали справи також не містять.
Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.
З урахуванням викладеного, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.
Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному законом. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
У даному випадку ОСОБА_2 не може бути суб`єктом прав і обов`язків, оскільки не має права на зазначену власність, а факт оспорення ним права власності позивача на зазначений трубопровід не доведений ні матеріалами справи, ні в судовому засіданні позивачем.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).
З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_2 не є належним відповідачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.
При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача (відповідачів).
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, за таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.182, 317, 321, 328, 334, 392 ЦК України, суд,-
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подану протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий: В. Б. Мартинюк
Повний текст рішення суду виготовлено 09.07.2021 року.