Справа № 648/3573/20
Провадження № 2/648/255/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді - Бугрименка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тищенко Т.Б.,

представника позивача - Іванченко А.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього заборгованість за кредитом в сумі 13891 грн. 78 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 4652 грн. 64 коп., процентів - 8420 грн. 87 коп., пені за період з 20 липня 2020 року по 17 листопада 2020 року в сумі 518 грн. 65 коп., а також коштів, відповідно до ст.625 ЦК, за той же період, 3% річних в сумі 129 грн. 66 коп., інфляційних втрат в сумі 169 грн. 96 коп.. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту від 15 грудня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 7440 грн. 60 коп., з кінцевим терміном повернення кредиту до 11 липня 2018 року. Відповідач не виконує умови договору, кредит не повертає, у зв`язку з чим, виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 4652 грн. 64 коп. та процентів - 8420 грн. 87 коп.. Позивач є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Михайлівський» у правовідносинах за кредитним договором з ОСОБА_1

2 лютого 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відзив на позовну заяву не подано.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що зазначені в позові проценти, є обумовленою кредитним договором комісією, про що вказано у договорі про відступлення права вимоги до відповідача.

В судовому засіданні, яке мало місце 17 червня 2021 року, відповідач позов визнав частково, не заперечував факту отримання кредиту у ТОВ «Банк Михайлівський», разом з цим, вказав, що кредит погасив у більшому розмірі, ніж вказано позивачем. Після оголошеної перерви, відповідач, будучи належним чином, повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Оскільки відповідач приймав участь у розгляді справи, висловив свою позицію щодо позову, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Суд установив, що 15 грудня 2015 року між ТОВ «Банк Михайлівський» та відповідачем укладено кредитний договір №200409162. На підставі вказаного договору ОСОБА_1 отримав у банку кредит в сумі 7440 грн. 61 коп., строком на 3 роки, з кінцевим терміном повернення до 15 грудня 2018 року.

З договору вбачається, що погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами 15 числа кожного місяця, згідно графіку, який є невід`ємною частиною договору, в сумі 516 грн., яка складається із основної суми кредиту - 207 грн.12 коп., щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 296 грн.88 коп., плати за підтвердження проведення платежів - 12 грн..

20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс»» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, до ТОВ «Діджи Фінанс»» перейшло право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору №200409162.

Заборгованість відповідача за договором складається з тіла кредиту в сумі 4652 грн. 64 коп. та заборгованості із доходами в сумі 8420 грн. 87 коп..

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача, який набув права вимоги до відповідача, щодо сплати заборгованості за тілом кредиту та комісією є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, що в розрахунку заборгованості не враховані всі здійснені ним платежі, є голослівними.

Згідно з вимогами ч.1, ч.6 ст. 81, ч.2 ст.78 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З дослідженої в судовому засіданні виписці по рахунку відповідача вбачається, що він порушив умови договору щодо своєчасного та повного погашення заборгованості за кредитом, останній платіж зробив 16 травня 2016 року.

Натомість, в супереч вимог ст.81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів, які б вказували, що ним погашалася заборгованість за кредитом і вказані кошти не зазначені у дослідженій виписці по рахунку.

Оскільки відповідач порушив зобов`язання, з нього на користь позивача мають бути стягнуті 3% річних від простроченої суми, а також інфляційні втрати, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, відповідно до заявлених вимог, за період з 20 липня 2020 року по 17 листопада 2020 року.

З розрахунку 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що їх розмір становить 129 грн. 66 коп. (13073 грн. 51 коп. х 3% х 121 дн./365 дн. / 100%) та 169 грн. 96 коп. (101,3 (індекс інфляції за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року) х 13073 грн. 51 коп.) відповідно.

Разом з цим, вимога позивача про стягнення з відповідача пені, за період 20 липня 2020 року по 17 листопада 2020 року, задоволенню не підлягає, оскільки на момент звернення до суду з позовом, строк кредитування за договором сплив (15 грудня 2018 року). В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у висновку Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі справа № 444/9519/12.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн.. Враховуючи, що позов задоволено частково (96,26 % = 13372 грн. 66 коп. (4652 грн. 64 коп., + 8420 грн. 87 коп., + 169 грн. 96 коп. + 129 грн 66 коп.) х 100% / 13891 грн. 78 коп), з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2023 грн. 38 коп. (2023,38 грн. = 2102 грн. х 96,26% /100%)

Керуючись ст.ст. 7-13, 141, 264-268 ЦПК, на підставі ст.ст. 530, 626, 1050, 1055, ЦК, суд,

УХВАЛИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»» заборгованість за кредитом в сумі 13372 (тринадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 66 (шістдесят шість) копійок, яка складається із залишку за кредитом в сумі 4652 гривні 64 копійки, комісії - 8420 гривень 87 копійок, 3% річних - 169 гривень 96 копійок, інфляційних втрат в сумі 129 гривень 66 копійок.

В позовних вимогах про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»» пені, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»» судові витрати в сумі 2023 (дві тисячі двадцять три) гривні 38 (тридцять вісім) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 15 липня 2021 року.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»», місце знаходження: м.Київ, вулиця Авіаконструктора І.Сікорського, 8;

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Суддя: В.В.Бугрименко