Номер справи 220/2474/19
Номер провадження № 2/220/23/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді Фисун Л.С.

за участю секретаря Григораш В. А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Шевченківська сільська рада, приватний нотаріус Касицька Людмила Миколаївна, Донецький обласний державний нотаріальний архів, про визнання заповіту недійсним, -

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

02 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 червня 2010 року її батьком ОСОБА_5 складено заповіт, згідно якого він заповів їй, ОСОБА_3 , як доньці, земельну ділянку площею 6,82 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . У квітні травні 2018 року її рідна сестра ОСОБА_6 звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_5 та дізналась про існування іншого заповіту, складеного 25 березня 2014 року. 01 серпня 2019 року вона отримала витяг зі Спадкового реєстру в якому зазначено, що 25 березня 2014 року Шевченківською сільською радою посвідчено заповіт, в подальшому вона дізналась, що спадкоємцем за вказаним заповітом є ОСОБА_4 . Спадкова справа, заведена приватним нотаріусом Касицьою Л.М. Вважає, що зазначений заповіт слід визнати недійсним, так як на момент його складання її батько, ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій і не керував ними так як на час складання заповіту ОСОБА_5 виповнився 71 рік, стан його здоров`я значно погіршився, він змінився у своїй поведінці, не завжди розумів значення вчинених ним дій, що почало викликати сумніви у його дієздатності. ОСОБА_4 є сторонньою особою для спадкодавця, не надавала жодної допомоги, не доглядала за батьком. Вважає, що заповіт від 25березня 2014 року не відповідає вимогам законодавства та порушує її права. У зв`язку з цим, просить визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_5 від 25 березня 2014 року, посвідченого Шевченківською сільською радою Великоновосліківського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 27.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скориствався.

Від третіх осіоб письмові пояснення не надходили.

У судове засідання з`явилися: представник позивача ОСОБА_1 , який позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, зазначив, що про заповіт ОСОБА_5 позивач дізналася в 2018 році, представник відповідача ОСОБА_2 просила у задоволенні позову відмовити, зазначила, що підстави для визнання заповіту недійсним відсутні.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання на 06 грудня 2019 року.

Ухвалою від 06 грудня 2019 року витребувано з Донецького обласного ноторіального архіву докази, які стосуються позовних вимог, а саме копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 10.02.2020 по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Виключено зі складу третіх осіб - ОСОБА_6 . Залучити до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Донецький державний нотаріальний обласний архів. Витребувано з Шевченківської сільської ради Великоновосліківського району Донецької області документи, якими надавались повноваження на посвідчення заповітів на дату 25 березня 2014 року. Витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Великоновосілківська центральна районна лікарня» медичну документацію, яка стосується стану здоров`я ОСОБА_5 .

На час проведення експертизи провадження у справі зупининено.

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року ухвалу суду від 28 травня 2020 року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Шевченківська сільська рада, приватний нотаріус Касицька Людмила Миколаївна, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним скасовано, у зв`язку з відмовою позивача від оплати експертизи.

Ухвалою від 28 жовтня 2020 року відновити провадження по справі, призначено підготовче судове засідання на. 17 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2021 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задовленні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданного Вознесенським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 01 серпня 2019 року (а.с.13).

Донецьким обласним державним нотаріальним архівом надано суду копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , із матеріалів якої вбачається, що ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого земельну ділянку, розташовану на території Шевченківської сільської ради Великоновосліківського району Донецької області , належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку заповів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт складено та посвідчено секретарем Шевченківської сільської ради 25 березня 2014 року (а.с.68)

ОСОБА_3 надала заяву, в якій зазначила, що вона відмовляється від своєї обов`язкової частки в спадщині та що їй відомо, що ОСОБА_5 склав заповіт на ім`я ОСОБА_4 . Заява посвідчена секретарем Шевченківської сільської ради Великоновосліківського району 17 листопада 2017 року та надійшла до нотаріуса 24 листопада 2017 року (а.с. 66).

ОСОБА_4 надала заяву, яка посвідчена секретарем Шевченківської сільської ради Великоновосліківського району 17 листопада 2017 року та надійшла до нотаріуса 24 листопада 2017 року про те, що вона спадщину за заповітом приймає та зазначає, що спадкоємцем першої черги за законом являється ОСОБА_3 (а.с.67).

ОСОБА_6 17 квітня 2018 року надала заява про те, що спадщину після свого померлого батька ОСОБА_5 вона приймає. Їй відомо, що ОСОБА_5 залишив заповіт, посвідчений 25 березня 2014 року.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Великоновосліківська центральна районна лікарня» від 13 лютого2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на обліку в лікаря психіатра не перебував, медична документація відсутня (а.с.171).

Судом не було відхилено жодного доказу, наданого сторонами.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233-1235 ЦК України заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи на випадок своєї смерті та кожна особа може залишити за заповітом все своє майно або його частку однієї, або кільком особам, як таким, що входять, так і таким що не входять у коло спадкоємців по закону.

Заповіт є правочином, тому до нього застосовуються загальні положення про правочини (ст.202-214 ЦК України) та положення про недійсність правочинів (ст.215-236 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року №9 угода може бути визнана недійсною лише на підставах і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3, 4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

На підставі ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як роз`яснено в п.6 постанови Пленум Верховного Суду України від 06 листопада 2011 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року №6-9цс12, виходячи з вимог норми ч.1 ст.225 ЦК України, підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ст.225 ЦК може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Висновки суду.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що на момент складення заповіту від 25 березня 2014 року спадкодавець ОСОБА_5 перебував в такому стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, чи перебував у такому хворобливому стані, який перешкоджав би йому скласти заповіт. Доводи позивача ґрунтуються на припущеннях. Крім цього, суд зазначає, що позивач у заяві, наданій до нотаріальної контори про відмову від спадщини зазначила, що вона знає про існування заповіту ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_4 .

Враховуючи, що підстав для визнання недійсним оспорюваного заповіту в межах заявлених позовних вимог судом не встановлено, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 76-80, 258, 259,263-265 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Шевченківська сільська рада, приватний нотаріус Касицька Людмила Миколаївна, Донецький обласний державний нотаріальний архів, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 12 березня 2021 року.

Суддя: Л.С. Фисун