ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/1386/20

Головуючий у першій інстанції Анохін А. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/314/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

на заочне рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 26.11.2020, смт Козелець,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом АТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягти з останнього заборгованість у загальній сумі 17656 грн 78 коп., з яких заборгованість за кредитом в сумі 9908 грн 41 коп., за простроченими відсотками 5027 грн 98 коп., за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України 1403 грн 40 коп., штраф: фіксована частина 500 грн 00 коп., його процентна складова 816 грн 99 коп., а також 2102 грн 00 коп. на відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказану заборгованість станом на 16.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк» нараховано внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним ними кредитним договором без номера від 27.12.2018, згідно з яким він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 9908 грн 41 коп. та відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн 00 коп.; у задоволенні решти вимог відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 фактично отримано та використано кредитних коштів у сумі 9908 грн 41 коп., а решта позовних вимог не підтверджена належними і допустимими доказами.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог та ухвалити рішення, яким задовольнити ці вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- підписавши 27.12.2018 анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 приєднався до них. Крім того, останній частково виконував умови укладеного сторонами кредитного договору. Користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення боргу, він фактично погоджувався з Умовами та правилами надання банківських послуг і приєднувався до них у діючих на момент користування коштами редакціях;

- на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку. Із виписки по його картковому рахунку вбачається, що останній користувався грошима і частково погашав заборгованість;

- відповідачем разом з анкетою-заявою підписано довідку про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту), що свідчить про належне його повідомлення про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків та штрафу,

- відповідач під час розгляду справи в суді І інстанції кредитний договір не оспорював, заперечень щодо розміру заборгованості, визначеного в розрахунку, не заявляв, відзиву на позов не подавав,

- в силу ст. 1054 ЦК України АТ КБ «ПриватБанк» має право на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсотках, які нараховані на прострочений кредит, у відповідності до положень Умов та правил надання банківських послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

27.12.2018 ОСОБА_1 подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У ній зазначено, що:

- відповідно до ст. 634 ЦК України, ОСОБА_1 підписанням цієї заяви приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою: privatbank.ua та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають між ним і банком договір банківського обслуговування,

- ОСОБА_1 погоджується зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах, та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє ОСОБА_1 про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням погодження ОСОБА_1 та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил,

- зі змінами Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1 зобов`язався ознайомлюватися самостійно на вищевказаному офіційному сайті банку.

У згаданій заяві не йдеться про встановлення кредитного ліміту на картку, не зазначено ні вид картки, яку бажав отримати відповідач, ні розмір процентної ставки, під яку надається кредит, ні розмір комісії, ні види послуг, за які її має бути сплачено. Крім того, у заяві не встановлено відповідальності ОСОБА_1 у вигляді неустойки за порушення укладеного сторонами договору (копія цієї анкети-заяви на арк. 14-15).

Із довідки про умови кредитування (паспорта споживчого кредиту) від 27.12.2018 за кредитними картками «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» вбачається, що:

- процентна ставка за карткою «Універсальна» становить 43,2% річних, а за карткою «Універсальна ГОЛД» - 42% річних,

- процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, за карткою «Універсальна» - 86,4% річних, а за карткою «Універсальна ГОЛД» - 84%,

- за прострочення сплати кредиту, що застосовується до обох видів кредитних карток, передбачено нарахування штрафу у розмірі 500 грн 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій,

- інформація довідки зберігає чинність та є актуальною з 27.12.2018 по 11.01.2019.

В згаданій довідці не вказано, яку саме кредитну картку: «Універсальну» чи «Універсальну ГОЛД» отримав ОСОБА_1 . Крім того, у справі відсутні докази погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом і видів та розміру неустойок за порушення умов кредитного договору після 11.01.2019 (копія довідки на арк. 15 зворот-17).

Витяги з Умов та Правил надання банківських послуг та з Тарифів обслуговування кредитних карт, що затверджені наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03.12.2012 № СП-2012-7061750, не містять підпису ОСОБА_1 (арк. 18-62, 63-64).

ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено витягом зі статуту цього товариства (арк. 71-72).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 16.04.2020 ОСОБА_1 має перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17656 грн 78 коп., з яких заборгованість за кредитом в сумі 9908 грн 41 коп., заборгованість за простроченими відсотками 5027 грн 98 коп., за відсотками, нарахованими на прострочений кредит 1403 грн 40 коп., заборгованість по штрафах: 500 грн 00 коп. - фіксована частина і 816 грн 99 коп. - процентна складова. Цей розрахунок виконано виходячи з процентної ставки за користування кредитом 3,6% на місяць (арк. 6-7). З нього й виписки по рахунку ОСОБА_1 (арк. 8-11) вбачається, що останній в період з 27.12.2018 по 03.05.2019 отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти у загальній сумі 158570 грн 15 коп., а на погашення кредиту він сплатив цьому товариству кошти у загальній сумі 149892 грн 49 коп., які ним спрямовувалися на погашення не тільки кредиту, а й процентів за користування ним.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить інформацію щодо кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». Проте ні в цьому витязі, ні в усіх інших наявних у справі доказах не вказано, яку саме кредитну картку отримав ОСОБА_1 (арк. 17-18).

Аналізуючи надані докази і правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» приписує, що у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, таке: тип кредиту (п. 2), відсоткова ставка, її тип та порядок обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору; усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (п. 9), загальний розмір наданого кредиту (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 5). Зазначені вище вимоги законодавства до форми та змісту кредитного договору сторонами виконано неповністю.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 9 цього Закону, споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено ч. ч. 2 та 3 цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, передбаченими Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Проте доказів наявності надання відповідачем позивачеві вказаного підтвердження справа не містить.

В силу ст.ст. 549 ч. ч. 1, 2 і 625 ч. 1 ЦК України розмір процентів за прострочення погашення кредиту та неустойок є похідним від розміру простроченого кредиту та кількості часу прострочення його сплати.

З розрахунку спірної заборгованості й виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останній на погашення кредиту сплачував АТ КБ «ПриватБанк» кошти по 26.04.2019, які товариством спрямовувалися на погашення не тільки кредиту, а й процентів за користування ним (арк. 6-7, 8-11). За відсутності доказів отримання ОСОБА_1 конкретно визначеного виду кредитної картки та за відсутності визначення в укладеному сторонами договорі після дати втрати актуальності інформації паспортом споживчого кредиту - 11.01.2019 типу і розміру відсоткової ставки за користування кредитом, розміру неустойок за порушення умов договору і видів порушень, за які ці неустойки має бути сплачено, суд не може дійти висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» правомірно нараховувало ОСОБА_1 кредитну заборгованість. Тож апеляційний суд не може констатувати, що АТ КБ «ПриватБанк» діяло у передбачений кредитним договором між ними спосіб, спрямувавши частину сплачених ОСОБА_1 коштів на погашення нарахованих ним процентів за користування кредитом і неустойок. Відповідно апеляційний суд не може констатувати, що АТ КБ «ПриватБанк» правильно визначило розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитом. Ці обставини унеможливлюють задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача неустойок, а також нарахованих після дати втрати актуальності інформації паспортом споживчого кредиту - 11.01.2019 прострочених процентів і процентів за користування кредитом відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (так як згідно з ст.ст. 624, 1054 ч. 1 ЦК України проценти за користування кредитом і неустойка є похідними від кредиту. До того ж справа не містить доказів продовження строку актуальності згаданої інформації).

Крім того, надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою укладеного сторонами кредитного договору, оскільки вони не підписані ОСОБА_1 і відсутні дані про їх визнання останнім.

Наведені обставини унеможливлюють задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача прострочених процентів і процентів, нарахованих на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, та неустойок.

Виходячи з наявних у справі належних і допустимих доказів, розмір кредитної заборгованості відповідача перед позивачем становить: 158570 грн 15 коп. - 149892 грн 49 коп. = 8677 грн 66 коп. Саме в цій сумі й належало задовольнити позов. Проте рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у сумі 9908 грн 41 коп. і розподілу судових витрат не оскаржується і суд не встановив підстав для його перегляду в цій частині у порядку ч. 4 ст. 367 ЦПК України. Отож рішення суду І інстанції підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: