Справа № 523/784/21
Провадження №4-с/523/17/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Одеса, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни, за участю заінтересованої особи ОСББ «Добровольський 151/3»,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни (далі за текстом державний виконавець Кобилко В.С.) в якій посилаючись на те, що останньою, під час виконання рішення суду, був накладений арешт на розрахункові рахунки, які використовуються ОСОБА_1 для отримання соціальних виплат, заробітної плати та пенсії. Посилаючись на порушення своїх прав в частині неможливості отримати заробітну плату, пенсію та соціальні виплати ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кобилко В.С. про арешт коштів боржника від 25.08.2020р., ухвалену у межах виконавчого провадження № 62853454 в частині арешту рахунку НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «Приват Банк» та в частині арешту рахунку НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою суду від 18 січня 2021р. ОСОБА_1 був поновлений строк на звернення до суду з даною скаргою.

Той же ухвалою суду було вирішено питання про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСББ «Добровольський 151/3», так який є стягувачем у виконавчому провадженні, в межах якого ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Державний виконавець Кобилко В.С. в судове засідання не з`явилась без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Пояснення на внесену до суду скаргу не надала.

ОСББ «Добровольський 151/3» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні державного виконавця Кобилко В.С. перебуває виконавче провадження №62853454, відкритого на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси з виконання виконавчого листа № 523/13247/19-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Добровольський 151/3» заборгованості 3906,24грн. та 1921,00грн.

Постановою від 25 серпня 2020р. державним виконавцем Кобилко В.С. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 . Арешт було накладено у межах суми стягнення 6678,96грн. Також, постанова містить посилання про обмеження накладання арешту на кошти, на які заборонено накладати арешт та/або звернення стягнення.

З наданих документів убачається, що на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приват Банк» відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 з використанням платіжної картки. З представленої виписки по руху грошових коштів за період з березня по травень 2020р. на рахунок зараховувалась заробітна плата, а з травня по листопада 2020р. соціальні виплати з соціального фонду.

Також на ім`я ОСОБА_1 у ПАТ «Державний ощадний банк України» відкритий рахунок НОМЕР_2 , який використовується для зарахування пенсії.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з наступного обґрунтування.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 18 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, ст. ст. 1, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 97, 115 Кодексу законів про працю України держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені у залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівникам здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. № 95, яка ратифікована Україною 04.08.1961р. і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Такого ж статусу набуває пенсія та соціальні виплати, окремим категоріям осіб, так як такі кошти є джерелом доходу.

Таким чином державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до ст. 18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Крім того, механізм звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника регламентований ст.68-70 Закону та за загальним правилом, із заробітної плати або пенсії боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості 20% із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З цього правила є встановлені законом виключення, коли розмір таких відрахувань може складати 50% і навіть у одному випадку 70 % ( у випадку відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей).

Відповідно статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі наведеного, з урахуванням встановлених обставин справи, дії державного виконавця Кобилко В.С. щодо накладення арешту на кошти боржника під час примусового виконання виконавчого листа № 523/13247/19-ц в частині накладення арешту на рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_1 для отримання заробітної плати, пенсії та соціальних виплат є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що внесена до суду скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451, ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни, за участю заінтересованої особи ОСББ «Добровольський 151/3» задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторії Степанівни щодо ухвалення постанови від 25.08.2020р. в частині арешту коштів, належних ОСОБА_1 , у межах виконавчого провадження №62853454, в частині арешту рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» та в частині арешту рахунку НОМЕР_2 , відкритому у ПАТ «Державний ощадний банк України», на ім`я ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_3 ).

Зобов`язати державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кобилко Вікторію Степанівну скасувати постанову про арешт коштів боржника від 25.08.2020р. ВП №62853454 в частині арешту рахунку НОМЕР_1 , в АТ КБ «Приват Банк» та в частині арешту рахунку НОМЕР_2 , у ПАТ «Державний ощадний банк України», відкритих на ім`я ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_3 ).

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 12 березня 2021р.

Суддя