Справа № 686/4950/20
Провадження № 2/686/1375/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2021

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.М.

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду, який обґрунтовував тим, що з 27 червня 2015 року з відповідачем вони перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ним утримується, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Усі обов`язки щодо утримання та виховання сина він несе самостійно. Вказані обставини підтверджуються копіями чеків та квитанцій. Тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї четвертої частини із заробітку відповідача щомісяця на утримання дитини.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу), просив їх задовольнити. Посилався на те, що відповідач сама привезла дитину позивачеві та залишила. В наступне судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заявленого позову не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Мотивують це тим, що розпорядженням Новоушицької райдержадміністрації визначено місце проживання разом із матір`ю. Проте, позивач самовільно забрав дитину до свого місця проживання та утримував його в будинку своїх батьків та всіляко перешкоджав їй бачитись із малолітнім сином. З цього приводу їй приходилось неодноразово звертатись до органів поліції, годинами простоювати біля воріт будинку, в якому незаконно утримувалась дитина.

Ухвалою судді від 21 лютого 2020 року позов було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року справу відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

05.03.2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

Заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача та її представника, перевіривши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2015 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.02.2020 року розірвали. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого згідно свідоцтв про народження дитини є позивач та відповідач.

Розпорядженням Новоушицької районної державної адміністрації за № 482/2018-р від 03.10.2018 року місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визначено разом з його матір`ю ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначене рішення органу та піклування було обов`язковим для виконання, оскільки сторони протягом десяти днів з часу його винесення не звернулися за захистом своїх прав до суду.

Проте, всупереч цьому розпорядженню, позивач самовільно забрав дитину до свого місця проживання АДРЕСА_2 та утримує дитину до цього часу, незважаючи на рішення суду про відібрання дитини.

Позивачем надана довідка Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області за № 220410 від 25.08.2020 року про реєстрацію та проживання дитини за його місцем реєстрації.

ОСОБА_3 01.10.2018 року звертався до органу опіки та піклування із заявою про встановлення порядку побачення з сином ОСОБА_7 .

Розпорядженням Новоушицької районної державної адміністрації від 03 жовтня 2018 року за № 484/2018-р встановлено порядок участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 .

Проте, позивач у серпні 2019 року, без згоди відповідачки, змінив місце проживання сина ОСОБА_5 , не повернувши їй дитину, з того часу син проживає з батьком за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно акту обстеження місця проживання ОСОБА_3 від 14.01.2021 року, син ОСОБА_5 проживає за місцем проживання батька, незважаючи на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року, яким зобов`язано позивача повернути сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до місця проживання матері.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року означене рішення переглянуте та залишене без зміни.

З часу самовільного відібрання у неї дитини, з приводу неповернення його позивачем, ОСОБА_8 зверталась в Новоушицьке ВП ДВП ГУНП в Хмельницькій області, до Новоушицької РДА щодо невиконання позивачем рішення органу опіки та піклування, однак позитивних результатів це не дало, і досі дитина незаконно утримується позивачем.

Суд у своєму рішенні констатував, що ОСОБА_3 самовільно без згоди матері змінив місце проживання дитини, неодноразово не допускав працівників служби у справах дітей до місця проживання дитини з метою обстеження умов її проживання.

Також згідно висновку Новоушицької РДА щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 за № 1830-1082/2020 від 10.06.2020 року встановлено, що батько дитини порушує розпорядження голови райдержадміністрації від 03.10.2018 рок № 482/2018-р переховує дитину від матері та органів опіки та піклування, до соціальних служб не являється, на телефонні дзвінки не відповідає. Обстеження умов проживання дитини не вдалося провести через відсутність доступу до житла.

Вказані обставини встановлені рішенням суду, що вступило в законну силу, тому відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК доказуванню не підлягають.

Такі обставини повністю підтверджують посилання відповідача ОСОБА_4 та її представника про те, що вона була позбавлена можливості бачити дитину, брати участь у її вихованні та утриманні. Насамкінець, позивач всупереч волі матері, порушивши розпорядження Новоушицької РДА, самовільно змінив місце проживання дитини та позбавив її можливості проживати разом із нею, бачити, виховувати та утримувати її.

За таких обставин суд вважає, що позивач неправомірними діями позбавив матір дитини брати участь в її утриманні та вихованні, тому права на отримання від неї коштів на утримання дитини, як аліментних зобов`язань права не має.

При цьому, суд зауважує, що надані квитанції про придбання товарів продовольчої та промтоварної групи, підвісок та ланцюжка, деяких інших товарів, що заздалегідь вказують, що вони не можуть бути використані за своїм призначенням для утримання дитини, а інші за умови доведеності їх використання на утримання дитини, позивач не позбавлений можливості їх стягнення в окремому позовному провадженні.

Тому у зв`язку із встановленим, слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,76,81,89,265,288,289 ЦПК України, ст.ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.03.2021 року.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Суддя: