Справа №522/3494/20
Провадження №2/522/2803/21
13 липня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Донцова Д.Ю.
за участі секретаря судового засідання Гурінчук О.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
До Приморського районного суду м. Одеси 02.03.2020 року з позовною заявою звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 року позовну заяву залишено без руху.
11.03.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
У судові засідання 27.04.2020 року, 11.06.2020 року, 25.08.2020 року, 10.11.2020 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судові засідання 09.02.2021 року, 23.03.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
21.04.2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із находженням судді в нарачій кімнаті у справі №522/7687/20.
08.06.2021 року справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді на семінарі HELP «Доступ жінок до правосуддя», що проводився Національною школою суддів України.
У судове засідання 07.07.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином
Відповідач у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 13.07.2021 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного.
08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ ФК Довіра та Гарантія ) було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строк встановлені цим договором.
На підставі вищезазначених договорів до реєстраційного запису № 12351488 Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно змінено обтяжувача ПАТ «ВТБ Банк» і додано обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
В подальшому 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантів» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ ФК «Прайм Альянс» ) було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать клієнту на підставі договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами в т.ч. за №080715нв від 08.07.2015 року та не було погашене до моменту підписання даного договору, в розмірі портфеля заборгованості.
На підставі вищезазначених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 25.03.2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №16386408 було внесено зміни, згідно яких замінено обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувала ТОВ «ФК «Прайм Альянс».
У зв`язку з невиконанням зобов`язання по поверненню кредитних коштів у ОСОБА_2 виникла заборгованість у розмірі 817 736,14 грн., з яких: 403 737,92 грн. заборгованість за кредитом, 116 455,06 грн. заборгованість по відсотках, 110 797,50 грн. заборгованість по комісії, а також з урахуванням індексу інфляції з липня 2015 по червень 2017 року та 3% річних за період 08.07.2015 року-14.07.2017 року 186 745,66 грн.
Також, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звертався до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Селидівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2019 року замінено стягувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його правонаступника ТОВ «ФК «Прайм Альянс» у виконавчому листі №242/3419/17.
ТОВ «ФК «Прайм Альянс» стало відомо, що автомобіль марки -Lexus, модель RX 350, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 від 06.11.2014 року був перереєстрований зі зміною номерних знаків на ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Застава відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України та стаття 1 Закону України "Про заставу" є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави)
Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Звернення стягнення на предмет застави згідно ч. 1,2 статті 590 Цивільного кодексу України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами першою, третьою статті 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Якщо інше не передбачено рішенням суду, відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.
За положеннями ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 березня 2013 року ( справа N 6-10цс13).
Отже, позивач за рішенням суду, отримав притаманні права власника, щодо володіння, розпорядження, реалізації транспортного засобу, в забезпечення зобов`язання.
Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно до роз`яснень, які містяться в пункті 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до положень ст. 388 Цивільного кодексу України власник майна має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій ст. 388 Цивільного кодексу України.
Якщо рішення не виконувалось в добровільному порядку, позивач мав і має право звернутися за для його виконання в примусовому порядку, а також звернутися до суду з відповідними позовами про визнання угод щодо продажу автомобіля недійсними та витребування майна з чужого та незаконного володіння.
Відомостей, щодо виконання рішення суду або причин його не виконання на час звернення до суду, надані позивачем матеріали не містять.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивач в даному випадку мав звернутися до суду у іншій спосіб за для захисту свого порушеного права.
Більш того, з наданих стороною позивача доказів не вбачається, що предмет застави, а саме автомобіль марки - Lexus, модель RX 350, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 вибув з володіння заставодателя ОСОБА_2 та на даний час належить відповідачу ОСОБА_3 , в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права позивача відповідачем ОСОБА_3 не порушені.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі статті 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 11-13, 76 - 81, 141, 178, 223, 258, 259, 263, 268, 280, 352, 354 ЦПК України,
У задоволенні позовної позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 13.07.2021 року.

Суддя Донцов Д.Ю.