Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3689/19 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 62 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Борисюка Р.М.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Пеклін Л.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.А.

у цивільній справі № 286/3689/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл в натурі житлового будинку та земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. З урахуванням уточнень до позовної заяви просив постановити рішення, яким розділити в натурі між ним та ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши йому 13/25 частин житлового будинку та господарських споруд вартістю 289 003 грн., а саме: кладову, коридор 5,4 м.кв., кухню 9,7 м.кв., кімнату 18,3 м.кв., кімнату 16,9 м.кв., ганок, сарай, погріб, 58/100 частини огорожі, за додатком №2 висновку експерта, та розділити земельні ділянки загальною площею 0,1793 га., які надані для обслуговування житлового будинку, за додатком №5 та додатком №7 (зелений колір) висновку експерта. Також просив стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати: судовий збір, витрати на оплату експертизи. В обґрунтування поданого позову зазначав, що є власником 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинку є відповідач. Вказаний будинок складається з двох майже рівних частин. Крім того, вони мають право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку та ведення особистого селянського господарства. На даний час сторони мають по 1/2 частині житлового будинку, але в кого яка частина, не визначено. Відповідач почав з одного боку будинку проводити добудову, самовільно визначивши, що це його частина, з чим позивач не погоджується.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15 грудня 2020 року позов задоволено. Виділено ОСОБА_2 відповідно до варіанту поділу №1, як співвласнику № НОМЕР_1 , в натурі 13/25 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , наступні приміщення: кладову, коридор 5,4 кв.м, кухню 9,7 кв. м, кімнату 18,3 кв. м, кімнату 16,9 кв. м, ганок, сарай, погріб, 58/100 частини огорожі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за відступ від ідеальних часток в розмірі 8503,00 грн.

Виділено ОСОБА_1 відповідно до варіанту поділу №1, як співвласнику № НОМЕР_2 , в натурі 12/25 частин житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , наступні приміщення: веранду 11 м. кв., кладову 6,1 кв. м, коридор 4,6 кв. м, кімнату 15,9 кв. м, кімнату 17,2 кв. м, ганок, погріб, 42/100 частини огорожі.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються співвласникам житлового будинку, згідно варіанту №1, необхідно провести ремонтно-будівельні роботи: між житловою кімнатою №1-4 (площею 18,3 кв.м) та житловою кімнатою №1-5 (площею 16,9 кв.м) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; між житловою кімнатою №1-5 (площею 16,9 кв.м) та житловою кімнатою №2-5 (площею 17,2 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін, та для відповідності вимогам будівельних норм, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: в житловій кімнаті №2-4 (площею 15,9 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.).

Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_2 із земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0377 загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №2 поділу земельної ділянки до варіанту №1 поділу житлового будинку, надавши земельну ділянку загальною площею 500,0 кв.м (0,0500 га), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-26-25-24-23-22-21-20-19-1, зі сторонами: 4,48м-7,71м-6,55м-1,0м-8,75м-0,8м-3,26м-3,72м-2,34м-0,09м-1,43м-3,62м-15,3м-5,2м-3,0м-4,61м-9,7м-23,28м-9,76м-3,11м-5,91м-1,4.

Виділено ОСОБА_1 із земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0377 загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №2 поділу земельної ділянки до варіанту №1 поділу житлового будинку, надавши земельну ділянку загальною площею 500,0 кв.м (0,0500 га), яка проходить по точках: 18-17-16-15-14-13-12-11-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1-18, зі сторонами: 30,34м-4,79м-15,29м-3,6м-15,3м-3,62м-1,43м-0,09м-2,34м-3,72м-3,26м-0,8м-8,75м-1,0м-6,55м-7,71м-4,48м-11,61м.

Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0377 площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Виділено ОСОБА_2 із земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0376 загальною площею 0,0793 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 поділу земельної ділянки, надавши земельну ділянку загальною площею 396,5 кв.м (0,03965 га), яка проходить по точках: 6-15-13-12-11-10-9-8-7-6, зі сторонами: 8,85м-23,97м-10,48м-8,8м-3,0м-4,61м-9,4м-15,06м-11,06м.

Виділено ОСОБА_1 із земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0376 загальною площею 0,0793 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 поділу земельної ділянки, надавши земельну ділянку загальною площею 396,5 кв.м (0,03965 га), яка проходить по точках: 13-15-6-5-4-3-2-1-14-13, зі сторонами: 23,97м-8,85м-13,13м-9,73м-7,96м-7,64м-28,53м-4-79м-4,81м.

Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0376 площею 0,0793 га, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати за проведення експертизи в сумі 6 908,00 грн.

Компенсовано ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 231,53 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати повністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і не відповідає фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що судом не було застосовано положення ст.3 ч.5 ст.12 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Житлова площа будинку 52,5 м2. Проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивача містить пряме посилання на інвентаризаційні матеріали Коростенського міжміського БТІ. Однак, позивачем у якості доказу подано суду інші інвентаризаційні матеріали, складені ФОП ОСОБА_3 . Згідно наданих позивачем інвентаризаційних матеріалів житлова площа будинку визначена у розмірі 68,3 м2. Вважає, що інвентаризаційні матеріали ФОП ОСОБА_3 містять неправдиві відомості. На думку апелянта, у висновку експерта усе, що стосується кв. АДРЕСА_2 не є результатом натурного обстеження, ґрунтується на припущеннях. Крім того вказує, що текст оскаржуваного рішення суду не містить інформації, а ні про розгляд заяви про наявність в матеріалах справи фальшивого доказу та вчинення дій з ознаками кримінального правопорушення по суті, а ні про дослідження кожного доказу, наданого сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень. Оцінка не надана. Доводи відповідача не спростовані. Також зазначає, що суд виніс рішення по розподілу будинку за варіантом №1, який передбачає проведення комплексу ремонтно-будівельних робіт і перепланування, чим задовольнив бажання позивача. Апелянт просив або здійснити розподіл за варіантом №2 як таким, що відповідає фактичному розподілу, або відмовити у позові.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в 1/2 частині є спадкоємцем ОСОБА_4 , йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом- 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:013:0376 площею 0,0793 га., та 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер :01:013:0377 площею 0,1 га, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2015 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.10.2015 року №41831434, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2015 року №45854567 та інформаційної довідки від 15.08.2019 року №177687460 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.4,5,6,13-16).

Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 08 серпня 2019 року, інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:013:0376 площею 0,0793 га, 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер :01:013:0377 площею 0,1 га належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.159-161).

Вирішуючи спір про поділ спільного майна між сторонами, суд першої інстанції врахував, що статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 Цивільного кодексу України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частинами 1-3 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК, відповідно до ч.3 якої, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

В даному випадку домовленість між сторонами щодо поділу в натурі спірного житлового будинку відсутня. Порядок виплати та розмір компенсації не узгоджувався, будь-яких клопотань з даного приводу на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п.6,7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідач в своїх поясненнях посилається на недостовірність висновку експерта, який на його думку ґрунтується на підробленому технічному документі технічному паспорті, інформація в якому не відповідає, ані правовстановлюючим документам, ані інформації з Єдиного реєстру нерухомого майна.

Проте, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вказаним вимогам, відповідачем не надано доказів, що підтверджують зазначені ним обставини та спростовують докази, надані позивачем. Питання щодо проведення додаткової чи повторної експертизи ОСОБА_1 не ставилось.

Згідно п. «в» ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Згідно ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками будинку, який можливо переобладнати в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи від 15.09.2020 року №190/09-2020:

за варіантом №1 (який бажає позивач) при розподілі виділити співвласнику №1: в натурі 13/25 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , наступні приміщення: кладову, коридор 5,4 кв.м, кухню 9,7 кв.м, кімнату 18,3 кв.м, кімнату 16,9 кв.м, ганок, сарай, погріб, 58/100 частини огорожі, співвласник 1 має сплатити грошову компенсацію в розмірі 8503,00 грн. Співвласнику АДРЕСА_2 - в натурі 12/25 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , наступні приміщення: веранду 11 м.кв., кладову 6,1 кв.м, коридор 4,6 кв.м, кімнату 15,9 кв.м, кімнату 17,2 кв.м, ганок, погріб, 42/100 частини огорожі. Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0377 за варіантом №2 (до варіанту №1 поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд). Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0376 за варіантом №1;

за варіантом №2 (на якому наполягав відповідач) при розподілі виділити співвласнику №1: в натурі 41/100 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , наступні приміщення: кладову, коридор 5,4 кв.м, кухню 9,7 кв.м, кімнату 18,3 кв.м, ганок, сарай, погріб, 66/100 частини огорожі. Співвласнику №2 - в натурі 59/100 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1 , наступні приміщення: веранду 11 м.кв., кладову 6,1 кв.м, коридор 4,6 кв.м, кімнату 15,9 кв.м, кімнату 17,2 кв.м, ганок, погріб, кімната 16,9 кв.м, 34/100 частини огорожі. Співвласник 2 має сплатити грошову компенсацію в розмірі 50874,00 грн. Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0377 за варіантом №3 (до варіанту №2 поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд). Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0376 за варіантом №2.

Відповідно до змісту вказаного висновку експерта, суду надано різні варіанти можливого технічного поділу нерухомості. Однак, давши оцінки висновку експерта з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження, враховуючи позицію сторін, судом обрано серед наданих варіантів той варіант, який більш відповідає інтересам обох співвласників нерухомості (мінімальний відступ від рівності часток), а саме варіант №1, щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0377 - за варіантом №2 та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0376 - за варіантом №1.

Позивачем сплачено судовий збір, який відповідно до ст.141 ЦПК компенсується за рахунок держави пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 3231,53 грн., оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (має другу групу інвалідності відповідно до довідки серії МСЭ -2014 №2392634) (а.с.162-164).

Крім того, позивачем понесені витрати пов`язані з розглядом справи, а саме витрати пов`язані з проведенням експертизи, які підлягали стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 6 908,00 грн. (а.с.190).

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: