Справа № 456/2502/20
Провадження № 22-ц/4808/596/21
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
У Х В А Л А

16 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проте скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки за її подання апелянтом сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законом.

За змістом рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року позивачем у даній справі заявлено вимоги про визнання незаконними та скасування наказу №82-к/тм від 01 червня 2020 року про застосування дисциплінарного стягнення, наказу №278-к/тр від 01 червня 2020 року про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 червня 2020 року. При цьому суму грошових коштів не визначив.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до положень статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення догани) та майнову вимогу (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) у порядку та розмірі, які встановлено Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 цього закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 1 січня календарного року, в якому така заява або скарга подається.

Згідно із підпунктами першим та другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці (пункт 3 частини третьої статті 175, пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до підпункту шостого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною четвертою статті 134 ЦПК України визначено, що суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Враховуючи викладене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги попередньо становить 2 522,40 грн ((840,80+840,80) х150%).

Натомість ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги лише у розмірі 454,00грн.

Таким чином апелянту необхідно доплатити судовий збір за подання скарги у розмірі 2 068,40 грн.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку - UA0009612, наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди, назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» необхідно зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача). Оригінал платіжного документа направити в апеляційний суд.

Як передбачено частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року залишити без руху. Надати апелянту термін для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк вказаних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Мелінишин