Справа № 236/4323/20
Провадження № 2-о/236/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря судового засідання Теліуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області заяву окремого провадження, подану ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно конкретній фізичній особі,

ВСТАНОВИВ:

До Краснолиманського міського суду Донецької області суду надійшла заява окремого провадження, подана ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно конкретній фізичній особі. ОСОБА_1 у поданій нею заяві зазначає, що вона на підставі нотаріально посвідченої довіреності має право представляти інтереси ОСОБА_2 при укладенні договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого 29.12.1997 приватним нотаріусом Краснолиманського нотаріального округу Адамовичем В.І., № за реєстром 3534. У тексті вказаного договору допущені орфографічні помилки у написанні прізвища та імені покупця (замість правильного « ОСОБА_2 » у відповідному відмінку помилково зазначено « ОСОБА_2 »). Наведені помилки заважають ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію прав на квартиру з метою подальшої підготовки об`єкта нерухомого майна до продажу.

ОСОБА_1 на підтвердження своїх повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 надала до суду копію довіреності від 01.10.2018, виданої ОСОБА_2 о. строком на 5 років, посвідченої нотаріусом м. Апрелєвки Наро-Фомінського нотаріального округу Московської області РФ Зуділіною І.М., № за реєстром 2д-9872, та нотаріально посвідчений переклад тексту згаданої довіреності українською мовою (а. с. 10-11).

Зі змісту вказаної довіреності вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 «…продати будь-якій особі, за ціну та на умовах на її розсуд належну довірителю квартиру, укласти та підписати договір купівлі-продажу, отримати належні йому за договором кошти, підписати передавальний акт, укласти та підписати попередній договір, угоду про завдаток, з правом отримання завдатку...». Згадана довіреність не містить вказівки на наявність у ОСОБА_1 повноважень здійснювати представництво інтересів ОСОБА_2 в цивільному судочинстві в місцевих загальних судах на території України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст. 294 ЦПК України).

Згідно із ч.3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Отже, цивільне процесуальне представництво - це такі юридичні відносини, за якими одна особа - представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів. Цивільний процесуальний представник - це особа, яка здійснює процесуальні дії від імені та в інтересах довірителя.

Згідно з чинним законодавством України представник віднесений до осіб, які є учасниками у справі, є самостійною процесуальною особою, хоча і представляє інтереси інших осіб.

За загальним правилом, представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність (ч.2 ст. 60 ЦПК України).

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені певними документами,зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи (п.1 ч.1 ст. 62 ЦПК України). Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Системний аналіз норм чинного Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що існують два окремих види представництва: представництво в цивільному праві і процесуальне представництво, які суттєво відрізняються одне від одного і мають різну мету. Правове становище представника в цивільному праві цілком залежить від сторони у договорі доручення і визначається нормами Цивільного кодексу України, відносини між повіреним і довірителем, як правило, матеріального характеру.

Зі змісту довіреності від 01.10.2018, посвідченої нотаріусом м. Апрелєвки Наро-Фомінського нотаріального округу Московської області РФ Зуділіною І.М., № за реєстром 2д-9872, вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником під час укладення від його імені договору купівлі-продажу певного об`єкта нерухомого майна (матеріальне представництво), та не вбачається, що ОСОБА_2 наділяє ОСОБА_1 повноваженнями представляти його інтереси в цивільному судочинстві в судах України. За таких обставин, заяву окремого провадження в інтересах ОСОБА_2 було подано та підписано особою, котра не має повноважень на ведення справи в суді.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, котра не має повноважень на ведення справи.

Вказана норма може бути застосована і до цивільних справ окремого провадження на підставі ч.9 ст. 10 ЦПК України (за аналогією).

З огляду на це, суд вважає за необхідне залишити без розгляду заяву окремого провадження, подану ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно конкретній фізичній особі.

Додатково варто роз`яснити, що залишення цієї заяви без розгляду не позбавляє права ОСОБА_2 самостійно або через представника (за умови належного підтвердження повноважень на представництво інтересів заявника в суді) повторно звернутись до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту, котрий має юридичне значення.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в тому числі, в разі залишення заяви без розгляду (п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст. ст. 4,42,60,62,257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВЛЯЄ:

Заяву окремого провадження, подану ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно конкретній фізичній особі залишити без розгляду.

Додатково роз`яснити, що залишення цієї заяви без розгляду не позбавляє права ОСОБА_2 самостійно або через представника (за умови належного підтвердження повноважень на представництво інтересів заявника в суді) повторно звернутись до суду із заявою окремого провадження про встановлення факту, котрий має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя -