Провадження №2/447/203/21
Справа №447/3566/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

( заочне)

11.03.2021 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до Миколаївського районного суду Львівської області із позовом, у якому просять суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого позову покликаються на те, що їм належить на праві приватної спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 . Окрім них у вищезгаданому житлі зареєстрований відповідач ОСОБА_5 , проте з 2019 року по місцю реєстрації такий не проживає, жодної участі в утриманні квартири не бере. Оскільки відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, просять суд винести рішення яким визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.01.2021 у справі відкрито провадження та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін на 09.02.2021.

Ухвалами від 09.02.2021 та01.03.2021 розгляд справи відкладався і призначений на 11.03.2021.

В судове засідання позивачі не з`явились ,згідно поданої заяви просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують , просять такі задоволити, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання була повідомлений через оголошення на офіційному вебпорталі « Судова влада України»

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача та його представника вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 19.07.2004

Згідно довідки № 6955 від 30.11.2020 виданої виконавчим комітетом Новороздільської міської ради у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано шість осіб, а саме : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.11.2020 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2019 року, про що підтверджують сусіди.

Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, щостаттею 47 Конституції Українита статтею 9 ЖК Української РСРгарантовано право громадянина на житло, відповідно до якого ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини статті 71 ЖК Української РСРпри тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, виходячи із вказаних положень закону, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у випадку, коли вона була відсутня в ньому понад шість місяців і без поважних причин.

В свою чергу, відповідно до частин 1, 2статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Згідно з частиною 1ст. 405 ЦК Україничлени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною 2статті 405 ЦК Українипередбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визначаючи наявність правових підстав для визнання відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , суд враховує, що матеріали справи містять переконливі докази щодо не проживання та не користування ОСОБА_5 спірним житлом протягом року.

Докази поважності причин непроживання відповідача у спірному приміщенні протягом року у матеріалах справи відсутні.

Відтак, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачемсвого права на користування належним позивачу житлом понадодин рік, відсутність міжсторонами іншої домовленості щодо порядку тастроків користування житлом,не виконання відповідачем обов`язків по утриманню житла,позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким , що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачі : ОСОБА_1 - РНОКПП : НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 - РНОКПП : НОМЕР_3 місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_3 - РНОКПП : НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_4 -РНОКПП : НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_5 :, місце реєстрації: АДРЕСА_2

Суддя Друзюк М. М.