Ухвала

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 509/1879/19

провадження № 61-10359ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу у справі № 509/1879/19 на постанову Одеського апеляційного суду від 12 травня 2021 року (повний текст складено 24 травня 2021 року).

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху наступних підстав.

I. Щодо сплати судового збору

Відповідно в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги документ про сплату судового збору не доданий.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року скасовано, позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 борг у розмірі 42 000 доларів США, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Одеського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасувати, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 лютого 2020 року залишити в силі.

Таким чином оспорювана сума за касаційною скаргою ОСОБА_1 становить 42 000 доларів США.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (частина перша статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відкриваючи провадження у справі ухвалою від 17 квітня 2019 року, Овідіопольський районний суд Одеської області зазначив, що позовна заява ОСОБА_2 надійшла до суду 16 квітня 2019 року.

На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження відомості про іншу дату подання позову та сплату судового збору в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2019 року було встановлено на рівні 1 921 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже розмір судового збору за подану касаційну скарги має становити

19 210 грн (із розрахунку (1 921 грн х 5) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначає, що є пенсіонеркою, її дохід за останні 12 місяців становить 80 057,90 грн, на підтвердження чого надає довідку про доходи з ПФУ про розмір пенсії за період з квітня 2020 року по квітень 2021 року.

Разом з тим клопотань про зменшення (відстрочення, розстрочення) судового збору ОСОБА_1 не подано.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

У разі подання клопотань про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу заявника, що для вирішення питання про зменшення (відстрочення, розстрочення) розміру судового збору необхідно надати суду відомості про розмір доходу за повний попередній календарний рік (2020 рік).

II. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має суттєве значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України); підстави відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України); не підтвердження підстав касаційного оскарження, в окремих випадках, може тягнути за собою закриття касаційного провадження (пункти 4-5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Касаційна скарга містить окремі посилання на порушення апеляційним судом норм процесуального права, однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником чітко не зазначені передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень.

У разі посилання статтю 411 ЦПК України заявнику необхідно врахувати, що частиною першою вказаної статті передбачено вісім, а частиною третьою - чотири, окремих підстави для скасування судових рішень.

При цьому підстава передбачена пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України застосовується виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

ІІI. Щодо зазначення у касаційній скарзі відомостей про учасників справи та надання копій касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи (пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначила передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України відомості про відповідачів, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не надала копії касаційної скарги із доданими матеріалами для направлення цим відповідачам.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити:

- підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі;

- відомості про всіх учасників справи;

Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

2) надання оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 19 210 грн або клопотання про зменшення (відстрочення, розстрочення) судового збору із наданням доказів, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для таких дій.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у цивільній справі № 509/1879/19 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення їй копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович