Справа № 646/7732/19
№ провадження 2/646/296/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря Бєлівцової О.А.,

представника позивача Лапко В.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 289 786 гривень 23 копійки.

В обґрунтування позову зазначено, 14.05.2019 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем SUZUKI державний номерний знак НОМЕР_1 на вул. Богдана Хмельницького у місті Харків порушила Правила дорожнього руху через що відбулося ДТП, внаслідок якого пошкоджено автомобіль марки TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , у зв`язку з чим завдано матеріальні збитки його власнику ОСОБА_3 . Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №6-1/11ЕД-19 від 25.06.19 Харківського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП, яке сталося 14.05.2019 року становить 389 786 гривень 23 копійки. Оскільки відповідальність власника автомобіля SUZUKI державний номерний знак НОМЕР_1 в силу Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована на 100 000 грн., у зв`язку з чим з 389 786 гривень 23 копійки матеріальних збитків, 100 000 грн. повинні бути виплачені страховою компанією, 289 786 гривень 23 копійки повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 15.11.2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

09.12.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки доказів щодо винуватості відповідача в ДТП суду не надано.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року у цивільній справі №646/7732/19 за клопотанням представника відповідача призначено судову авто- товарознавчу експертизу та зупинено провадження у справі нас час проведення останньої.

05.05.2021 року на адресу суду надійшов лист про повернення цивільної справи та залишення експертизи без виконання, оскільки рахунок вартості робіт по проведенню експертизи не сплачено.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказану позовну заяву та просив її задовольнити з підстав в ній наведених.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовної заяви та зазначили про недопустимість посилання на висновок експерта, який отриманий в рамках кримінального провадження та зазначили, що постанова про закриття кримінального провадження не може використовуватися як доказ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників розгляду, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено з матеріалів справи 646/4414/19 та не заперечується сторонами, що 14 травня 2019 року о 12 годині 20 хвилин в м.Харкові в районі перехрестя вул.Б.Хмельницького та пров. Павленківський, сталася дорожня транспортна пригода за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу станом на дату ДТП ОСОБА_3 належала Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN - НОМЕР_3 .

З матеріалів встановлено, що 06.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002236 внесені відомості за ч. 1 ст. 286 КК України.

В межах досудового розслідування ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.09.2019 року клопотання старшого слідчого Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області Нєжнової М.П., про залучення експерта в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002236 від 06.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України- задоволено, надано доручення експертній установі та залучити експерта Харківського НДЕКЦ МВС України для проведення судово - автотехнічної експертизи.

Згідно висновку експерта №7/967СЕ-19 від 18.10.2019 року, зазначено, що:

-за умов, що вказані в дослідницькій частині висновку, в дорожньо- транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля Тойота ОСОБА_4 повинна була діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

-за умов, що вказані в дослідницькій частині висновку, в дорожньо- транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля Сузукі ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.2. Правил дорожнього руху України

-за умов, що вказані в дослідницькій частині висновку, в дорожньо- транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля Тойота ОСОБА_4 не мала технічної можливості уникнути ДТП шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.

-за умов, що вказані в дослідницькій частині висновку, в дорожньо- транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля Сузукі ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

-за умов, що вказані в дослідницькій частині висновку, в діях водія автомобіля Тойота ОСОБА_4 не мається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились би у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

-за умов, що вказані в дослідницькій частині висновку, в діях водія автомобіля Сузукі ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.2. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причиному зв`язку з ДТП.

Згідно висновку експертного дослідження 37/9ЕД-19 від 18.06.2019 року на підставі заяви від гр. ОСОБА_4 , про проведення автотехнічного експертного дослідження за фактом ДТП від 14.05.2019 надано наступні висновки:

-у даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_4 повинна була діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорржнього руху України.Водій автомобіля Suzuki ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

-у даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_4 не мала технічної можливості запобігти зіткненню виконанням вимог ПДР України.Водій автомобілю Suzuki ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти зіткненню виконанням вимог п. 10.2 ПДР України

-у діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_4 немає невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які перебували б, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

-у діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_4 немає невідповідностей вимогам ПДР України, які перебували б, з тхнічної точки зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП. У діях водія автомобілю Suzuki ОСОБА_1 є невідповідності вимогам п. 10.2 ПДр України, які перебували, з технічної точи зору, у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Згідно висновку експертного дослідження № 6-1/11ЕД-19 від 25.06.2019 року, яке виконане за заявою гр. ОСОБА_4 на проведення автотоварознавчого дослідження з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Toyota Camry, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 14.05.2019 року становить 389 786 грн. 23 копійки.

Відповідно до постанови старшого слідчого Основ`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області Нєжнової М.П. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002236 від 06 вересня 2019 року закрито у зв`язку відсутністю складу злочину. Відповідно до вказаної постанови встановлено, що 14.05.2019 року на вул. Б.Хмельницького в м. Харкові відбулося зіткнення автомобілю Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 та автомобілю Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_4 внаслідок чого ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку авто технічної експертизи №7/967СЕ-19 від 18.10.2019 водій Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України. В діях водія Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 не мається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились б у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою. Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що видимих тілесних ушкоджень внаслідок вищевказаного ДТП вона не отримала. Враховуючи те, що ОСОБА_4 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП не спричинено тому склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відсутній.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення 646/4414/19 в межах розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 374605, встановлено, що згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності закрито.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26.06.2020 року постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 залишено без змін. Крім того, у вказаній постанові зазначено, що наявність в діях водія ОСОБА_1 порушення пункту10.2ПДР України, наслідком якого стало пошкодження транспортних засобів, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 374605від 21.11.2019,постановою від31.10.2019про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002236 від 06.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 7/967СЕ-19 від 18.10.2019, письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , наданими на місці ДТП 14.05.2019, фотознімками з місця події.

Згідно ч. 4,5ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 1166 Цивільного кодексу визначає, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до п.2Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі в тексті - Постанова) особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2Правил дорожнього руху України).

Аналізуючи матеріали справи у сукупності, суд вбачає причинний зв`язок між порушенням відповідачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху, та спричиненням позивачу матеріальних збитків у вигляді пошкодження належного йому автомобіля.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем існує грошове зобов`язання із відшкодування шкоди завданої ДТП у сумі з урахуванням думку позивача 289 786 гривень 23 коп.

Що стосується посилання представника відповідача про недопустимість висновку експерта, який отриманий в рамках кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Твердження представника відповідача є безпідставним, оскільки відповідно до відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Разом з тим, вказаний висновок було отримано з дотриманням порядку, встановленого законом.

Крім того, чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи. При цьому відповідачі не скористалися своїм правом призначити іншу експертизу в межах цивільного судочинства. ( Вказана правова позиція підтверджується позицією Верховного Суду у справі 461/3675/17 від 05.02.2020 року).

Окрім того, відповідачу та представнику відповідача, як особі що зверталась до суду з відповідним клопотанням, в судовому засіданні роз`яснені положення частини 5 статті 12 ЦПК України, якою передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим кодексом, а саме відповідачу та його представнику було роз`яснено їх право на звернення до суду з клопотанням про проведення по справі судової експертизи.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року у цивільній справі №646/7732/19 за клопотанням представника відповідача призначено судову авто- товарознавчу експертизу та зупинено провадження у справі нас час проведення останньої.

05.05.2021 року на адресу суду надійшов лист про повернення цивільної справи та залишення експертизи без виконання, оскільки рахунок вартості робіт по проведенню експертизи не сплачено.

Однак, як вбачається з положень статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 106ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 103ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Матеріали справи свідчать про те, що позивач, керуючись вимогами статті 106 ЦПК України надав висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідач та представник відповідача в свою чергу належних та допустимих доказів на спростування висновку експертного автотоварознавчого дослідження не надали, не спростував визначений розмір матеріального збитку, а отже не довів, що розмір матеріального збитку визначено експертним дослідженням неправильно.

Крім того, що стосується посилання представника відповідача на те, що постанова про закриття кримінального провадження не може використовуватися як доказ, суд зазначає про наступне.

Докази будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини та факти. Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (ст. 110 КПК України).

Таке процесуальне рішення має відповідати встановленим матеріалами справи обставинам. У постанові викладається сутність заяви та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють закриття.

Постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом (Вказана позиція узгоджується з постановами Верховного Суду від 10.04.2020, справа №532/1374/18; 01.02.2018, справа №126/1439/17).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 2898,00 грн.

Керуючись ст.ст.7,10,76,133,244-245,280ЦПК, ст.ст. 1187-1188 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 289 786 гривень 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 2898 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 15.07.2021 року.

Суддя Теслікова І.І.