Справа № 459/1530/18
Провадження № 2/459/39/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосад М.Д.

з участю секретаря судових засідань Заяць В.В.

представника позивачки ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 , Фігара Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Червоноградської міської ради, ОСОБА_4 , третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Міськрайонне управління у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львівській області в особі відділу в м.Червонограді, Державного реєстратора відділу економіки Червоноградської міської ради, ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення про передачу земельної ділянки в оренду, визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та реєстрації речового прав на орендне користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ :

21.05.2018 позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить усунути їй перешкоди у користуванні спірною частиною земельної ділянки загального користування якій присвоєний кадастровий номер №:04:005:0100 площею 0, 0438га., та яка передана в орендне користування відповідачу ОСОБА_4 згідно договору оренди від 03.11.2014, укладеного між ним та територіальною громадою м. Червонограда в особі першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Дмуховського С.М., що був зареєстрований в територіальному органі Держземагенства 03.11.2014 за № 135, зобов`язавши відповідача ОСОБА_4 відновити її попередній стан (зняти ворота, які перешкоджають користуванню цією частиною земельної ділянки для розвороту транспортних засобів і звільнити її від насаджених дерев), та привести цю частину земельної ділянки в стан придатний в якості майданчика для розвороту транспортних засобів. Зобов`язати відповідача ОСОБА_4 не чинити перешкоди для користування цією земельною ділянкою. А також просила визнати незаконними/недійсними рішення Червоноградської міської ради № 257 від 05.04.2012 про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для розширення власної земельної ділянки № НОМЕР_1 для ведення садівництва, за рахунок земель запасу та №684 від 16.10.2014р. в частині затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду ОСОБА_4 земельної ділянки № НОМЕР_2 у садівничому кооперативі ім. Комарова; визнати недійсними договір оренди спірної земельної ділянки із скасуванням реєстрації цього договору та майнового права оренди цієї земельної ділянки за ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником земельної ділянки № НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 площею 0, 0695га з цільовим призначенням для ведення садівництва. Сусідньою є ділянка, яка належить її матері ОСОБА_5 , за якою знаходиться земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0, 0428га, що належить відповідачу ОСОБА_4 .. Всі ці земельні ділянки розташовані повздовж, обгороджені металічною сіткою, до яких веде один заїзд. Ще у 1983 році навпроти земельної ділянки ОСОБА_4 було насипано землю, розширено заїзд та зроблено місце для розвороту, оскільки це було тупикова дорога. В травні 2015 року ОСОБА_4 перегородив цю частину дорогу воротами, посадив там дерева, чим обмежив проїзд та розворот на ній. Після неодноразових звернень у міську раду, їй стало відомо, що 16.10.2014 спірна земельна ділянка була надана в оренду ОСОБА_4 .. Вважає, що спірна земельна ділянка належить до земель загального користування і була передана в оренду з порушенням державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. ОСОБА_4 відгородив цю ділянку від інших частин заїзду, чим перешкоджає позивачці користуватися нею. Тому вважає, що рішення, на підставі яких була передана в оренду спірна земельна ділянка, є незаконними, оскільки вони не відповідають Конституції та Законам України, а саме вимогам ЗУ «Про оренду землі».

Ухвалою від 23.05.2018 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою від 08.08.2018 позовна заяву була повернута позивачу у зв`язку із неповним усуненням недоліків.

20.08.2018 ухвалою Апеляційного суду Львівської області було скасовано ухвалу суду про повернення позовної заяви від 08.08.2018 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 27.12.2018 позовна заява була залишена без руху.

21.03.2019 позивачка усунула недоліки.

21.03.2019 у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

12.04.2019 представник відповідача - міський голова Червоноградської міської ради Львівської області подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, що спірна земельна ділянка була комунальною землею, позивач не висловлював своє волевиявлення щодо неї. Враховуючи норми Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважає, що будь яке право позивача вказаними в позові рішеннями міської ради не порушено.

07.05.2019 представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Смолинець Я.І. подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачка пропустила строк позовної давності, оскільки оскаржувані рішення були прийняті міською радою в 2012 та в 2014 році, тобто більше ніж 3 роки тому, і вона могла довідатись про порушення свого права в будь-який час. Щодо суті спору вказав, що спірна земельна ділянка була сформована для ведення садівництва і на неї були виготовлені усі необхідні документи згідно чинного законодавства, погоджений проект землеустрою та технічна документація. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої вади в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

23.05.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва.

Ухвалою від 21.06.2019 у справі залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача як правонаступника третьої особи ОСОБА_5 та витребувано з Червоноградської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва для потворного витребування спадкової справи.

12.11.2019 третя особа ОСОБА_1 подав письмові пояснення на позов, в яких просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує, відзиви відповідачів заперечує.

12.11.2019 позивачка подала відповідь на відзив, в якому заперечила викладені у відзиві обставини. Зокрема вказала, що строк позовної давності нею не пропущено, оскільки про порушення свого права вона дізналась лише у 2015 році, коли відповідач ОСОБА_4 в кінці травня 2015 року перегородив частину спірної земельної ділянки воротами. Після чого вона звернулась до міської ради із запитами. Також вказала, що відповідач не спростував факту, що спірна земельна ділянка була ділянкою загального користування, яка слугувала місцем для розвороту в кінці тупикового проїзду.

06.03.2020 представник позивачки адвокат Острик С.О. подав пояснення щодо строків давності, в яких вказав, що спірний договір оренди був укладений без відома позивачки. Про порушення свого права позивачка дізналась 22.02.2016, а про сам зміст договору оренди лише 16.03.2018. Тому вважає посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності безпідставними.

Ухвалою від 06.03.2020 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

23.06.2020, 09.10.2020 розгляду справи відкладався за клопотаннями учасників.

01.12.2020 в судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Смолинець Я.І. подав суду додаткові пояснення по справі та підтримав їх в судовому засіданні. Додатково вказав, що підстав для задоволення позовних вимог немає. Просить застосувати строк позовної давності, який позивачка пропустила.

Представник відповідача Червоноградської міської ради Фігар Ю.О. в судовому засіданні позов заперечив. Вказав, що спірна земельна ділянка була передана в оренду в порядку, встановленому законом на підставі проектної документації і підстав скасовувати рішення міської ради немає. Зазначив, що в генеральному плані міста на місці спірної земельної ділянки проїзд не був зазначений.

05.03.2021 представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Вважають, що спірна земельна ділянка була передана в оренду всупереч чинному законодавству.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Смолинець Я.І. просив відмовити у позові, зіславшись на обставини. Викладені в письмових поясненнях.

Представник відповідача Червоноградської міської ради Фігар Ю.О. просив в позові відмовити за безпідставністю, оскільки спірна земельна ділянка була передана в оренду на підставі належної документації.

Вислухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини спору та оцінивши наявні докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Позивачці на праві власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 0,0695га з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Сусідньою із її земельною ділянкою є земельна ділянка № НОМЕР_4 , яка на праві власності належала її матері ОСОБА_8 , яка померла і правонаступником якої є третя особа ОСОБА_1 ..

За земельною ділянкою АДРЕСА_2 ОСОБА_9 знаходиться земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0428га, яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_4 .

Згідно із план схемою ці земельні ділянки, які розташовані повздовж одна відносно одної.

Позивачка у позовній заяві стверджує, що приблизно в 1983 році напроти спірної ділянки відповідача було облаштоване місце для розвороту транспорту у тупиковій частині дороги та посилається на ДБН 360-92 «Містобудування, Планування і забудови міських і сільських поселень», де зазначено, що проїжджа частина тупикових проїздів повинна закінчуватися кільцевими об`їздами радіусом по осі проїзду не менше 10 м, або майданчиками для розвороту розміром 12м* 12м.

Зазначила, що в кінці травня 2015 відповідач ОСОБА_4 на межі, де закінчується земельна ділянка ОСОБА_9 , перегородив дорогу воротами, і тим самим відгородив цей майданчик для розвороту і посадив на ньому дерева, чим обмежив проїзд та розворот власникам суміжних земельних ділянок. При зверненні до нього з його слів вона дізналась, шо він орендує цю ділянку і у нього є необхідні документи на цю ділянку.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Червоноградської міської ради №257 від 05.04.2012 ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0438 га в садівничому кооперативі ім. Комарова для розширення власної земельної ділянки № НОМЕР_1 для ведення садівництва за рахунок земель запасу Червоноградської міської ради (а.с.122 т.1).

Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_4 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва в АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:005:0100 (а.с.131-142 т.1).

Рішенням Червоноградської міської ради №684 від 16.10.2014 затверджено технічну документацію із землеустрою встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду ОСОБА_4 земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0438га в м. Червонограді у садівничому кооперативі ім. Комарова, кадастровий номер земельної ділянки № :04:005:0100 (а.с.109,123 т.1).

03.11.2014 між ОСОБА_4 та .територіальною громадою м.Червонограда в особі першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Дмуховського С.М., що діяв на підставі доручення, виданого 13.01.2014, було укладено догпиір оренди № 1/14 земельної ділянки, який зареєстрований в територіальному органі Держземагенства 03.11.2014р. за № 135 згідно з яким ця земельна ділянка була передана ОСОБА_4 в платне користування(10, 46 грн. в рік) на правах оренди строком на 10 років, для ведення садівництва (а.с.125-126 т.1).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 на підставі вказаного договору оренди від 03.11.2014 та акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду (а.с.130 т.1), зареєстрував право оренди спірної земельної, індексний номер : 17279436 від 18.11.2014.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи заяв позивачка неодноразово зверталась до органів місцевої влади для отримання інформації з приводу спірної земельної ділянки (а.с.87-108, 111-121 т.1).

19.10.2015 позивачка звернулась із заявою до міського голови м.Червонограді, головного архітектора м.Червонограда, голови міжвідомчої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради, начальника відділу Держгеокадастру, Голови комісії з питань регулювання відносин та адміністративно-територіального устрою , в якій просила да дати роз`яснення щодо надання ОСОБА_4 у довгострокову оренду спірної земельної ділянки, а також просила скасувати рішення Червоноградської міської ради про надання дозволу на її приватизацію (а.с.89-91 т.1). Саме з цього часу слід вважати, що позивачка дізналась про своє порушене право.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч.7 наведеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із ч.8 цієї ж проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проект землеустрою розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою і дані виконавці робіт, згідно ст.28 Закону України "Про землеустрій", ст.5-1 Закону України «Про топографо- геодезичну і картографічну діяльність», наказу Мінагрополітики України від 11.04.2013 р. № 255 «Про затвердження Вимог до технічного і технологічного забезпечення виконавців (розробників) робіт із землеустрою» зобов`язані при виконанні робіт із землеустрою дотримуватися законодавства України, яке регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил і вони несуть, відповідно до норм чинного законодавства, відповідальність за якість результатів топографо-геодезичних і картографічних робіт, достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених технічною документацією із землеустрою.

Згідно наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 "Про затвердження Інструкції про встановлення ( відновлення ) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками" на підготовчому етапі виконання робіт розробники документації із землеустрою збирають та аналізують наявні документації із землеустрою, Матеріали інвентаризації земель, планово- картографічні матеріали, правові підстави надання земельної ділянки у власність (користування), відомості про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути, списки координат пунктів державної геодезичної мережі.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно із ч.1 ст.17 цього Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Стаття 50 ЗУ «Про землеустрій», як і ст. 123 ЗК передбачено, що у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Крім того, відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими законом у статтях 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком для власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається щонайменше незручностей.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом, Червоноградський міський відділ Львівської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" як розробники документації із землеустрою, виконав всі визначені законом заходи, сформував земельну ділянку № 92 - " НОМЕР_5 " площею 0,0438 га для ведення садівництва в садівничому кооперативі ім.Комарова і подав проект землеустрою щодо її відведення, згідно вимог ст.186-1 Земельного кодексу України, на погодження до Відділу Держземагентства у м. Червонограді Львівської області та управління містобудування та архітектури Червоноградської міської ради. Даним проектом було визначено місце для розвороту розміром 12 м ? 12 м, що зазначено на схемі земельної ділянки, доданій до проекту землеустрою. Зазначена ділянка виділена відповідачу відповідно до рішення Червоноградської міської ради від 05.04.2012 №257 за рахунок земель запасу Червоноградської міської ради.

Управління містобудування та архітектури та Відділ Держземагентства у м. Червонограді Львівської області погодили даний проект даний проект землеустрою у встановленому законом порядку.

Вивчивши документи у матеріалах справи, надаючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що на час виготовлення технічної документації та передачі спірної земельної ділянки в оренду у генеральному плані міста не було зазначено на місці цієї ділянки дороги чи проїзду. З інших наданих суду доказів неможливо встановити невідповідність спірного об`єкта вимогам законів. Зазначена земельна ділянка була сформована згідно із складеного проекту землеустрою . Тому немає підстав стверджувати про те, що така була передана в оренду ОСОБА_4 з порушенням вимог закону.

Оцінюючи встановленні факти й обставини справи у світлі вище викладених норм права, суд вважає, що відсутні належні й допустимі докази стверджуваного позивачем порушення його прав щодо спірної земельної ділянки. Наявні докази свідчать, що відповідач правомірно набув право користування даною ділянкою. Твердження позивача, про те, що спірна земельна ділянка була передана в оренду з порушенням державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, не знайшли свого підтвердження та спростовуються письмовими доказами у справі. Тому суд не вбачає порушень права позивача на землю.

З наявних фотографій земельної ділянки не можливо встановити достовірність наведених фактів та ствердити, що вони стосуються спірних відносин. Також позивачем було надано суду копії акту №750 обміру земельних ділянок, наданого ОСОБА_10 , на якому схематично зазначено розміщення трьох земельних ділянок №90,91,92. Даний акт складений без дати. Також в ньому зазначено тільки схематично вказані вище земельні ділянки. З вказаного акту неможливо встановити їх розміщення на генеральному плані, наявність доїздів та спірної земельної ділянки. Тому зазначений документ не може бути належним доказом по справі відповідно до вимог ст.77 ЦПК України.

Поряд з цим, покликання позивача на завдану йому відповідачами моральну шкоду та компенсацію у розмірі 20 тис. грн., з огляду на фактичні обставини справи, слід визнати необґрунтованими та непідтвердженими жодними доказами, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази заподіяння моральної шкоди.

Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позову і в його задоволенні слід відмовити.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п`ята статті 267 ЦК України).

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Так як судом не встановлено наявності порушення прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду і суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості, тому позовна давність не застосовується.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) до Червоноградської міської ради (в тому числі в особі Управління містобудування та архітектури , відділу земельних відносин Червоноградської міської ради) (, м. Червоноград, пр.. Шевченка, 19, Львівська область), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_5 ), з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 , АДРЕСА_6 ), третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Міськрайонне управління у Сокальському районі та м.Червонограді ГУ Держгеокадастру у Львіввській області в особі відділу в м.Червонограді (ЄДРПОУ 39873719, м. Червоноград, вул.. Ст.Бандери, 4, Львівська область), Державного реєстратора відділу економіки Червоноградської міської ради (м. Червоноград, пр.. Шевченка, 19, Львівська область), ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії (ЄДРПОУ 21616582, м. Львів, пр..Чорновола, 4) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення про передачу земельної ділянки в оренду, визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та реєстрації речового прав на орендне користування земельною ділянкою - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.03.2021.

Суддя: М. Д. Новосад