Справа № 525/69/18
Номер провадження 2/525/3/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2021 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності, його реального розподілу, -

встановив:

В січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності, його реального розподілу.

В обґрунтування свого позову позивач ОСОБА_1 вказує на те, що він, офіційно перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), з 27 жовтня 2010 року почав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 в її житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Офіційно зареєстровано шлюб з ОСОБА_2 12 грудня 2012 року. Будинок, в якому позивач проживав разом з відповідачкою ОСОБА_2 , належить останній на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 01 грудня 2012 року в даному житловому будинку сталася пожежа, після якої проживати там стало не можливо, будинок потребував капітального ремонту. Проживаючи в орендованих будинках, позивач з відповідачкою зробили капітальний ремонт в будинку, придбали нову техніку. В капітальний ремонт будинку вкладені суми коштів, які є спільною власністю подружжя на той час. Поліпшення, які здійснено в будинку, позивач оцінює в 200000 гривень. Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 розірваний 16 січня 2018 року.

Позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 з 12 липня 2012 року (з дня розірвання попереднього шлюбу) по 12 грудня 2012 року (по день укладення шлюбу), та визнати житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

28 березня 2019 року позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 з 12 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію в сумі 75492 гривні, що становить половину від загальної вартості поліпшення, які були виконані у житловому будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином розділивши майно, яке належить нам на праві спільної власності як бувшого подружжя (т. 1, а.с. 175-178).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінені позовні вимоги викладені у резолютивній частині позовної заяви підтримав, посилався на аргументи зазначені в змісті позовної заяви поданої до суду, визнав факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 з 13 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив з посиланням на відповідні докази, які долучені до матеріалів справи, у задоволенні позовних вимог позивача просила суд відмовити повністю (т. 1, а.с. 199-202). Проте в судовому засіданні відповідачка частково визнала позовні вимоги позивача, а саме визнала факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з позивачем ОСОБА_1 з 13 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року, та грошову компенсацію в сумі 73337 гривень в рахунок поліпшення, які були виконані у її житловому будинку після виконаних ремонтних робіт.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку відповідачки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2012 року по 16 січня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (т. 1, а.с. 21-22).

Сторонами не заперечується факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2010 року, в період перебування позивача в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією Великобагачанського ВР ДРАЦС (т. 1, а.с. 149-150), та з 13 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року - дня укладення шлюбу з відповідачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає встановленим в судовому засіданні факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_2 з 13 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року.

Інші досліджені в судовому засіданні докази не суперечать висновкам суду.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 08 серпня 2007 року, ОСОБА_2 є власником будинку з господарською будівлею, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 67).

Житловий будинок з господарською будівлею, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , відповідно до технічного паспорта в цілому складається з житлового будинку літ. "А-1", сарай літ. "Б" (т. 1, а.с. 87-89).

Відповідно до акту про пожежу від 02 грудня 2012 року, 01 грудня 2012 року, о 13 годині 30 хвилин, у будинку в селі Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, власником якого є ОСОБА_2 , внаслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі, сталася пожежа, внаслідок якої знищено покрівлю, перекриття будинку, особисті речі господаря, телевізор, орієнтовно завдано збитків на суму понад 120000 гривень (т. 1, а.с. 9).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає встановленим в судовому засіданні, що позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 визнано, що в період спільного проживання ними здійснювалися поліпшення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , після пожежі, яка виникла 01 грудня 2012 року.

Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 16 серпня 2018 року, встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 становить 216705 гривень, невід`ємні поліпшення, які були проведені після пожежі 2012 року у будинку, з урахуванням визначення вартості відтворення чи поліпшення, є: 1) улаштування даху та покрівлі в основній частині будинку літ. "А-1" - 9531 гривень; 2) улаштування перекриття в основній частині будинку літ. "А-1" - 6780 гривень; 3) улаштування вікон в основній частині будинку літ. "А-1" - 7971 гривень; 4) улаштування дверей в основній частині будинку літ. "А-1" - 6596 гривень; 5) улаштування електрозабезпечення в основній частині будинку літ. "А-1" - 6877 гривень; 6) улаштування водопроводу в основній частині будинку літ. "А-1" - 1375 гривень; 7) улаштування каналізації в основній частині будинку літ. "А-1" - 2935 гривень; 8) улаштування ванни в основній частині будинку літ. "А-1" - 2382 гривні; 9) улаштування даху та покрівлі на прибудові літ. "а" - 1686 гривні; 10) улаштування перекриття в прибудові літ. "а" - 2478 гривні; 11) улаштування вікон у прибудові літ. "а" - 2764 гривні; 12) улаштування дверей в прибудові літ. "а" - 1651 гривня; 13) улаштування електрозабезпечення в прибудові літ. "а" - 271 гривня; 14) будівництво прибудови літ. "А1-1" - 63007 гривень; 15) будівництво прибудови літ. "а" - 34 680 гривень. Загальна вартість поліпшень у будинку складає 150984 гривні.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає встановленим на основі показань наданих в судовому засіданні позивачем та відповідачем, що сторони погоджуються із висновком експерта № 31 від 16 серпня 2018 року в частині щодо визначених поліпшень, які були проведені після пожежі 2012 року у будинку, на загальну суму 146674 гривні, що підлягають розподілу між колишнім подружжям в рівних частинах 73337 гривень кожному.

Щодо улаштування водопроводу в основній частині будинку літ. "А-1" на суму 1375 гривень та улаштування каналізації в основній частині будинку літ. "А-1" на суму 2935 гривень, то сторонами не доведено в судовому засіданні та не додано до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що саме ці поліпшення були здійснені в період спільного проживання подружжя. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі вище викладеного, з урахуванням визнання позову відповідачем в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 13 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року, часткове визнання позову щодо стягнення на користь позивача грошової компенсації в сумі 73337 гривень, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги позивача.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 97,15 % від загальної суми позовних вимог та становить 1556,66 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 82, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: село Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , про визнання житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності, його реального розподілу, задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 13 липня 2012 року по 12 грудня 2012 року .

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок компенсації половину вартості поліпшення в сумі 73337,00 (сімдесят три тисячі триста тридцять сім гривень 00 копійок), які були виконані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за час спільного їх проживання, як подружжя.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати в сумі 1556,66 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість гривень 66 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 15.03.2021 року.

Суддя Ю.І. Ячало