Ухвала

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 689/191/20

провадження № 61-10984ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства «ГВМ-Агро» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГВМ-Агро» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та пені,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила розірвати договір оренди землі від 20 березня 2017 року та стягнути з Приватного підприємства «ГВМ-Агро» (далі - ПП «ГВМ-Агро») на свою користь 3 590,96 грн орендної плати і пені.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н. В., вона є власницею земельної ділянки площею 2,1529 га, кадастровий номер :02:017:0074, розташованої на території Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 березня 2017 року сторони уклали договір оренди землі, за умовами якого вона передала вказану земельну ділянку в оренду ПП «ГВМ-Агро» строком на 7 років, а відповідач зобов`язався сплачувати їй орендну плату в розмірі 10 777 грн, яка становить 10 % від нормативної грошової оцінки землі (107 767 грн), щорічно. Зазначеним договором передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. ПП «ГВМ-Агро» не виконало зобов`язань за договором оренди та не виплатило їй орендну плату за 2018-2019 роки в сумі 13 554 грн, а тому наявні підстави для припинення права користування земельною ділянкою та стягнення цих коштів за рішенням суду. У березні 2020 року відповідач сплатив їй 8 800 грн орендної плати, тому стягненню на її користь підлягає 3 590,96 грнорендної плати та пені.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року позов задоволено. Розірвано договір оренди землі від 20 березня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «ГВМ-Агро» щодо земельної ділянки загальною площею 2,1529 га, кадастровий номер :02:017:0074, розташованої на території Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Стягнуто з ПП «ГВМ-Агро» на користь ОСОБА_1 3 590,96 грн. Стягнуто з ПП «ГВМ-Агро» на користь ОСОБА_1 1 681,60 грн судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу ПП «ГВМ-Агро» задоволено частково. Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року змінено в частині розміру заборгованості з орендної плати, пені та судових витрат. Стягнуто з ПП «ГВМ-Агро» на користь ОСОБА_1 550,46 грн заборгованості з орендної плати, 80,08 грн - пені та 9 815,75 грн судових витрат, а всього - 10 446,29 грн. В решті рішення місцевого суду залишено без змін. Повернуто з Державного бюджету України на користь ПП «ГВМ-Агро» 4 612,08 грн судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги.

30 червня 2021 року ПП «ГВМ-Агро» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.

Відповідно до пунктів 1, 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Ціна позову в цій справі становить 35 921,96 грн ((10 777 грн х 3) + 3 590,96 грн), що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн). Тобто справа № 689/191/20 є малозначною в силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову в цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ПП «ГВМ-Агро» про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «ГВМ-Агро» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГВМ-Агро» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати та пені.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко