Справа № 2-747/11
Провадження № 6/638/305/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України до виконання зобов`язань за судовим рішенням, що виконується у виконавчому провадженні № 63648084.

В обґрунтування подання зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 63648084 з примусового виконання виконавчого листа № 2-747/11, виданого 31.03.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 суми заборгованості за генеральною кредитною угодою на загальну суму 8215610,20 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Ухвалою суду від 08.12.2017 року змінено стягувача на ТОВ «ФК «Форінт». 17.11.2020 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу. Постанова про відкриття виконавчого провадження, надіслана боржнику та стягувачу. Приватним виконавцем були здійснені заходи щодо пошуку майна боржника. Відповідно до отриманих відповідей, за боржницею не зареєстроване право власності на об`єкти нерухомого майна та транспортні засоби. У боржника наявна заробітна плата в ТОВ «Класікбуд». Інформація про рахунки в банківських установах приватним виконавцем не отримана. Відповідно до відповіді ГУ ДМС у Харківській області ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, неодноразово перетинала державний кордон у період з 2016 року по 2020 рік. 10.02.2021 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою місця реєстрації, а саме АДРЕСА_1 , де мешкають батьки чоловіка, а саме боржниця за даною адресою не проживає. 15.02.2021 року до приватного виконавця з`явився представник боржника ОСОБА_4 (син боржниці), інформації про фактичне місце проживання ОСОБА_1 не надав. Вказані обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження та здійснення примусових заходів у вказаному вище виконавчому провадженні . Незважаючи на достеменну обізнаність щодо факту відкриття виконавчого провадження, необхідності виконання судового рішення, ОСОБА_1 , на думку приватного виконавця, в порушення норм чинного законодавства не виконала своїх обов`язків боржника за виконавчим провадженням, не допустила приватного виконавця до житла, жодних дій спрямованих на виконання судового рішення не здійснила, інформацію про фактичне місце проживання не надала.

Приватний виконавець у поданні просив розглянути справу за його відсутності, вимоги задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_4 надіслав суду письмові заперечення проти задоволення подання, вказавши про те, що доводи приватного виконавця ґрунтуються на припущеннях. Також зазначив про відсутність у ОСОБА_1 банківських рахунків, остання проживає за місцем реєстрації, боржниця працює погодинно, дані про її заробіток наявний в державному реєстрі фізичних осіб платників податків, протягом більше трьох років здійснювались відрахування із заробітної плати на виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що подання необхідно залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. знаходиться виконавче провадження № 63648084 з примусового виконання виконавчого листа № 2-747/11, виданого 31.03.2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 суми заборгованості за генеральною кредитною угодою на загальну суму 8215610,20 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою суду від 08.12.2017 року змінено стягувача на ТОВ «ФК «Форінт».

17.11.2020 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу.

Постанова про відкриття виконавчого провадження, була направлена боржнику та стягувачу.

Приватним виконавцем у ході виконавчого провадження вжито заходи щодо пошуку майна боржника.

Відповідно до відповіді пенсійного фонду України ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Класікбуд». Згідно декларації про доходи та майно боржника фізичної особи ОСОБА_1 остання отримую заробітну плату у розмірі 2500 грн. щомісячно.

Крім того, державним виконавцем згідно отриманих відповідей встановлено відсутність зареєстрованого за ОСОБА_1 прав власності на нерухоме та рухому майно.

Відомості головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України свідчать про неодноразовий перетин кордону боржником без зазначення напрямків виїзду.

10.02.2021 року приватним виконавцем здійснено вихід за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт, згідно якого двері будинку відчинили батьки ОСОБА_2 та повідомили, що ОСОБА_1 не проживає у даному домоволодінні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Такі права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини 2 статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII).

Даним Законом встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 6 Закону № 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а винна поведінка боржника, яка полягає в ухиленні останнього від виконання таких зобов`язань.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбаченихст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналізуючи положення статті 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону № 3857-XII та положеннями Закону № 1404-VIII, слід дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту умисного ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем. Тобто, якщо боржник, який має можливість, свідомо ухиляється від покладеного на нього судом обов`язку.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи документи, не вказують на умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї обов`язків судовим рішенням, а навпаки, боржник не ухиляється від виконання рішення, оскільки має місце роботи, розмір доходу визначений у декларації, а доводи представника боржника про щомісячне відрахування суми на виконання рішення суду не спростоване приватним виконавцем та з цього приводу не зазначено останнім жодних відомостей.

Доводи про відсутність відомостей про фактичне місце проживання боржника та відсутність останньої за місцем реєстрації не можуть свідчити про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Наведені державним виконавцем обставини у сукупності об`єктивно не свідчать про факт ухилення боржника від виконання рішення суду, що є підставою для відмови у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання останнім зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, а тому суд прийшов до висновку про передчасність даного подання та залишення його без задоволення.

Керуючисьст. ст. 76, 77, 81, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий: