РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/936/17

Провадження № 2/638/2505/21

16.07.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Запорожець Д. Д.

з участю судового розпорядника Календіної А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2017 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що мати малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька в актовий запис про народження дитини внесені відповідно до законодавства Республіки Білорусь. Батько малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , позбавлений батьківських прав згідно рішення Фрунзенського району м. Мінська від 06.10.2016 року. Рішенням адміністрації Фрунзенського району м. Мінська від 22.11.2016 року №977 над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена міжнародна опіка, згідно якої позивач - ОСОБА_1 була призначена опікуном, дитина проживає разом з нею. Просить суд позов задовольнити, стягнути аліменти з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь опікуна ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ВідповідачОСОБА_3 , якому копію позову з додатками вручено через компетентний суд Республіки Білорусь за судовим дорученням про надання правової допомоги, надав до суду відзив, згідно якого звертає увагу суду на наступне. У позивача відсутні документи, що підтверджують її повноваження на представлення інтересів дитини - громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході виконання рішення Управління освіти, спорту й туризму адміністрації Фрунзенського району м. Мінська від 22.11.2016 року №977 особову справу неповнолітньої ОСОБА_2 направлено до служби у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Відомості про постановку на облік ОСОБА_2 у службі у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як дитини, позбавленої батьківської опіки, не надійшли до теперішнього часу в Управління освіти, спорту й туризму адміністрації Фрунзенського району м. Мінська. Також належним чином не був повідомлений Національний центр міжнародного усиновлення Міністерства освіти Республіки Білорусь у встановлені законодавством терміни. ОСОБА_3 здійснює оплату аліментів у розмірі 25% зі всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття.Відповідач ніколи не ухилявся від допомоги своїм дітям. Починаючи з народження своєї доньки виплачував аліменти на її утримання, що також знайшло своє відображення в рішенні суду Фрунзенського району м. Мінська від 06.10.2016 року. Після смерті матері дитини - ОСОБА_4 і, незважаючи на те, що рішенням суду Фрунзенського району м. Мінська від 06.10.2016 був позбавлений батьківських прав він добровільно продовжує виплачувати аліменти в розмірі 25% щомісяця, які перераховуються з пенсії на адресу її постійної реєстрації в Республіці Білорусь: АДРЕСА_2 . Аліменти на утримання дитини виплачуються в повному обсязі, регулярно, а з травня 2016 року отримувались особисто позивачем ОСОБА_1 щомісяця через сина відповідача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Від перерахованих коштів (аліментів) за період з травня 2016 року до теперішнього часу ніхто не відмовлявся, вони отримуються по теперішній час, своєчасно і в повному обсязі. Позивач ОСОБА_1 навмисно вводить суд в оману про неотримання коштів на утримання дитини і спотворює реальні факти. Відповідач є пенсіонером, був звільнений зі служби органів та підрозділів з надзвичайних ситуацій Республіки Білорусь через хворобу, має інвалідність, тому не працює. Після судового процесу, пов`язаного з позбавленням батьківських прав, його здоров`я погіршилося, у зв`язку із загостренням наявних захворювань змушений постійно проходити лікування, можливості по оплаті якого обмежені. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Мартовицьким К. В. подано до суду відповідь на відзив, згідно якого сторона позивача наголошує, що у позивача є посвідчення НОМЕР_3 від 22.11.2016 року №977 на право представлення інтересів підопічного, де чітко зазначено що позивач ОСОБА_1 є опікуном (попечителем) дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вищезазначене посвідчення видано на підставі рішення адміністрації Фрунзенського району міста Мінська від 22.11.2016 року за № 997. Щодо здійснення оплати аліментів відповідачем з 01.05.2016 року по теперішній час, то підтвердження цьому у відзиві на позов не надано, він писав заяву, в якій він просить утримувати з нього аліменти у розмірі 25% на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та в якій зазначено що вони утримуються, і заборгованості немає, але хто їх безпосередньо отримує та на який рахунок вони надходять з позначкою, що це кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 невідомо.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення на відзив позивача, згідно яких відповідач наголошує, що позов не визнає і просить суд в задоволенні позовних заяв відмовити в повному обсязі. На судових слуханнях 2016 року ОСОБА_1 заявила суду і представникам органів опіки та піклування, що ОСОБА_2 і вона ( ОСОБА_1 ) будуть проживати в місті Мінську за адресою: АДРЕСА_2 . Ґрунтуючись на цій заяві, ОСОБА_3 написав заяву в пенсійний відділ «Беларусбанк» про перерахування з пенсії щомісяця 25% на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття. Одержувачем вказав ОСОБА_5 , рідного брата ОСОБА_2 і племінника ОСОБА_1 , так як зареєстровані і проживають за даною адресою разом, в одній квартирі. Щомісяця, з 28.06.2016 по 01.10.2020 р. проводилися відрахування на утримання ОСОБА_2 і отримувались в поштовому відділенні ОСОБА_5 . Ні позивач ОСОБА_1 , ні ОСОБА_5 не пред`являли претензій про неотримання аліментів. Є відомості, що всі суми аліментів на утримання ОСОБА_2 перераховані на користь ОСОБА_1 з 28.06.2016 по 01.10.2020 і отримані. Повернення грошових коштів як незатребуваних не було. Про те, що позивач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 переїхали в Україну ОСОБА_3 і пенсійний відділ не повідомили, а про те, що над ОСОБА_2 встановлено міжнародну опіку і вона проживає в Україні, відповідач дізнався від адвоката Мартовицького К.В. 30.09.2020 р. Позивач наголошує, що не отримувала аліментів на утримання ОСОБА_2 , що суперечить реальним фактам і вводить суд в оману; вона має намір стягнути грошові кошти, тобто аліменти, повторно, зловживаючи своїм правом опікуна. У зв`язку з нововиявленими обставинами, що ОСОБА_2 з опікуном проживає в Україні, з 01.10.2020 р. згідно з заявою відповідача аліменти в розмірі 25% від пенсії будуть перераховуватися відділом «Беларусбанк» безпосередньо за адресою: АДРЕСА_3 , - ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мартовицький К. В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у заявах по суті справи повідомив суд про неможливість особистої участі в судовому засіданні.

Суд, дослідивши доводи сторін, викладені у письмових заявах по суті справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 07.08.2007 року ВРАЦС Адміністрації Фрунзенського району м. Мінськ (а. с. 6).

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 01.04.2016 року відділом РАГС Мінміськвиконкому (а. с. 7).

Згідно рішення Суду Фрунзенського району м. Мінська від 06.10.2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передано неповнолітню на опікування органові опіки та піклування адміністрації Фрунзенського району м. Мінська (а.с.8).

Рішенням адміністрації Фрунзенського району м. Мінська від 22.11.2016 року №977 над неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.11.2016 року встановлена міжнародна опіка та призначено опікуном тітку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 9).

Матеріали справи містять посвідчення НОМЕР_3 на право представлення інтересів підопічного - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 та є дійсним до 25.11.2016 року (а. с. 162).

Як вбачається із справки про постановку дитини на контрольний облік Служби у справах дітей Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей від 30.11.2016 року №01-42/1396-16, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30.11.2016 року поставлена на контрольний облік в даному районі як дитина, позбавлена батьківського піклування, яка виховується в сім`ї опікуна та проживає у Шевченківському районі м. Харкова (а. с. 163).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, за приписами частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволений бути не може з огляду на безпідставність заявлених вимог та встановлення факту добровільної участі ОСОБА_3 , якого позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в утриманні дитини в грошовій формі.

Так, відповідно до листа Відкритого акціонерного товариства «Ощадний банк «Білорусьбанк» (центр банківських послуг №514 Пенсійний відділ) від 04.12.2019 року за вих. №514-08-023/15887, згідно заяви пенсіонера, яка знаходиться в ЦБУ №514 ВАТ «Ощадний банк «Білорусьбанк», із пенсії ОСОБА_3 за період з 01.05.2016 року відбувається утримання аліментів у розмірі 25% на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 . За період з 01.05.2016 року по 30.11.2019 рік аліменти утримані в сумі 6121, 07 рублів. Заборгованості немає (а. с. 141).

Згідно листа Відкритого акціонерного товариства «Ощадний банк «Білорусьбанк» (центр банківських послуг №514 Пенсійний відділ) від 01.10.2020 року за вих. №514-08-024/9422, із пенсії ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі заяви про стягнення аліментів від 23.06.2016 року, утримання аліментів відбувається в розмірі 25 % пенсії та перераховується на користь ОСОБА_5 за домашньою адресою: АДРЕСА_2 . З 23.06.2016 року по 01.10.2020 року включно стягнуто аліментів на суму 7986, 13 рублів (а. с. 168-169).

Отже, незважаючи на рішення Суду Фрунзенського району м. Мінська від 06.10.2016 року, за яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передано неповнолітню на опікування органові опіки та піклування адміністрації Фрунзенського району м. Мінська, відповідач не знехтував своїми батьківськими обов`язками по утриманню неповнолітньої дитини та добровільно, ще до вказаного рішення, 01.05.2016 року подав заяву до ЦБУ №514 ВАТ «Ощадний банк «Білорусьбанк», за якою просив зі своєї пенсії стягувати аліменти на користь доньки у розмірі 25 %. Довідками банку підтверджено своєчасне, регулярне та безперервне відрахування коштів у визначеному розмірі, а тому суд не може погодитися з доводами позивача ОСОБА_1 , що відповідач ухиляється від утримання доньки та не приймає участі в її утриманні.

Так, дійсно, отримувачем аліментів вказано повнолітнього рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_5 , однак суд повністю погоджується з доводами відповідача з приводу того, що рідні брат та сестра зареєстровані за однією адресою АДРЕСА_2 , а тому цілком логічно, що кошти направлялись саме за нею.

Крім того, суд не виключає той факт, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 могли скластись недоброзичливі відносини, а тому відповідач був позбавлений інформації про дійсне місце перебування своєї доньки та надсилав аліменти у розмірі ј від пенсії саме на відому його адресу.

Щодо часу стягнення аліментів, то приписи частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначають, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Так, позов ОСОБА_1 подано 23.01.2017 року, відповідач ОСОБА_3 добровільно сплачує аліменти з 01.05.2016 року, тобто початковий момент відрахування аліментних зобов`язань передує пред`явленому позову до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволенню не підлягає.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), тобто позивач був звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим, у відповідності до статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, ч. 6 ст. 141, ст. 258, 264-265ЦПК України, ст.ст. 180- 183, 195, 196 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: