Провадження № 2/161/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Торчинської селищної ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Торчинської селищної ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 . Спадкоємцями за заповітом після її смерті були його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 . Після смерті бабусі ОСОБА_6 залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, які знаходяться на території Смолигівської сільської ради площею 0,25 га (цільове призначення: для обслуговування будівель) та площею 0,60 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства); земельна частка (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Волинь» с. Смолигів Луцького району. Після смерті бабусі в порядку спадкування за заповітом його батьками було отримано лише свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Право власності на інше спадкове майно оформлено не було. Після смерті батьків спадкоємцями є він та його рідна сестра ОСОБА_7 , яка померла у 2014 році. В порядку спадкової трансмісії мали право на спадкування її діти відповідачі у справі син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , однак, вони відмовились від спадкування після смерті діда та баби в його користь. На земельні ділянки площею 0,80 га, 1,0064 га, 1,1418 га, 0,75 га, які знаходяться на території Смолигівської сільської ради Луцького району йому видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Відсутність правовстановлюючих документів на будинок та дві земельні ділянки стала підставою для видачі приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2020 року. Позивач, як єдиний спадкоємець спадкового майна - житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , власником якого була ОСОБА_6 , просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Крім того, просить визнати за ним право в порядку спадкування на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрації за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 0,85 га (в т.ч. 0,25 га для будівництва та обслуговування житла, 0,60 га для ведення підсобного господарства), яка знаходиться на території Смолигівської сільської ради Луцького району, та була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 , згідно рішення Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області від 23.12.1993 року.

Позивач у письмовій заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмових заявах позов визнають, просять розгляд справи провести у їх відсутності.

Представник відповідача - Торчинської селищної ради Луцького району в судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань на адресу суду не подавав.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.12.1996 року, виданим Смолигівською сільською радою Луцького району Волинської області (а.с. 10).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьки позивача. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.07.2013 року, виданим виконкомом Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 28.04.2020 року, виданим виконкомом Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_6 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з погосподарської книги №2 за 2020 рік Смолигівської сільської ради Луцького району за вих.№735/01.11.2 від 11.11.2020 року (а.с.16); земельні ділянки, які знаходяться на території Смолигівської сільської ради площею 0,25 га (цільове призначення: для обслуговування будівель) та площею 0,60 га (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства). Право власності на ОСОБА_6 не оформлено відповідно до закону. Право на безкоштовну приватизацію земельних ділянок стверджується рішенням Смолигівської сільської ради Луцького району № 19/3 від 23 грудня 1993 року (а.с. 20); земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Волинь» с.Смолигів Луцького району, що належала ОСОБА_6 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0169940 від 21.03.1997 року.

В порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), видане державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Боярською Г.М. 08.02.2000 року, зареєстроване в реєстрі за №2-159, що підтверджується матеріалами спадкової справи №53/2000. Право власності на інше спадкове майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не оформлено.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадкоємцями спадкового майна за законом є позивач ОСОБА_1 (син) та ОСОБА_7 (дочка), яка померла у 2014 році.

В порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_7 право на спадкування мали її діти відповідачі у справі син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 . Зазначені особи відмовились від спадкування в користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчать їх нотаріально засвідчені заяви, які містяться у матеріалах спадкових справ приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В., заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У вказаних спадкових справах позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2020 року на земельні ділянки площею 0,80 га, 1,0064 га, 1,1418 га, 0,75 га, які знаходяться на території Смолигівської сільської ради Луцького району.

Однак, відсутність правовстановлюючих документів на будинок та дві земельні ділянки стала підставою для видачі приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2020 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності при цьому виникає з моменту реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 вбачається рік його побудови - 1967. На той момент набуття права власності регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", що був визнаний таким, який втратив чинність згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою, відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначили умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі ст. 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пунктом 2 постанови від 26.08.1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, згідно з Указом від 26.08.1948 року та постановою від 26.08.1948 року підставою виникнення у громадян права власності на жилий будинок був сам факт збудування будинку з додержанням вимог зазначеного законодавства. Вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець житлового будинку господарськими та побутовими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , власником якого була ОСОБА_6 , спадщину прийняв відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та визнання за ними права власності на вказане спадкове майно.

Крім того, позивач має право в порядку спадкування на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрації за ним права власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га (в т.ч. 0,25 га для будівництва та обслуговування житла, 0,60 га для ведення підсобного господарства), яка знаходиться на території Смолигівської сільської ради Луцького району, та була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 , згідно рішення Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області від 23.12.1993 року, виходячи з наступного.

Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.03.2020 року у справі № 623/633/17, провадження № 61-41370св18.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування право на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстрації за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 0,85 га (в т.ч. 0,25 га для будівництва та обслуговування житла, 0,60 га для ведення підсобного господарства), яка знаходиться на території Смолигівської сільської ради Луцького району, та була передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 , згідно рішення Смолигівської сільської ради Луцького району Волинської області від 23.12.1993 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 03.03.2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк