Справа № 308/7908/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 308/7908/21 (провадження № 2/308/2294/21) за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус Ужгородської районної нотаріальної контори Куліков Михайло Віталійович про визнання договору дарування удаваним, визнання спільною сумісною власністю будинку та земельної ділянки та поділ спільно нажитого майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду із позовом до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Ужгородської районної нотаріальної контори Куліков М.В. про визнання договору дарування удаваним, визнання спільною сумісною власністю будинку та земельної ділянки та поділ спільно нажитого майна подружжя, за яким просить суд:

- визнати договір дарування незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Куліков М.В. за реєстровим номером 2-112 від 08 лютого 2006 року - удаваним.

- визнати договір дарування незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Куліков М.В. за реєстровим номером 2-112 від 08 лютого 2006 року - договором купівлі-продажу.

- визнати житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку по АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІдН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІдН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІдН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІдН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), право власності на будинок та земельну ділянку під АДРЕСА_1 , по 1/2 частині за кожним.

- поділити рухоме майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності в рівних частках по 1/2 кожному виділивши у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІдН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), наступне майно: - спальній гарнітур з натурального дерева кольору «горіх», вартістю 10 000 грн.; - кожаний уголок кольору «шампань», який складається із трьох частин, вартістю 10 000 грн.; - один плазмовий телевізор, вартістю - 6 000 грн.; - пральну машину, вартістю - 8 000 грн.; - мікрохвильову, вартістю - 4 000 грн.; - килим, розміром 4x3, вартістю 4 000 грн., що разом складає - 42 000 грн. виділивши у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІдН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ), наступне майно: - шафу купе, вартістю 10 000 грн.; - плазмовий телевізор, вартістю - 6 000 грн.; - стіл для столової, вартістю - 10 000 грн.; - кухонну стінку, вартістю - 12 000 грн.; - 6-ть стільців, вартістю - 6 000 грн.; - електрочайник, вартістю - 1 200 грн.; - столовий сервіз, вартістю - 2 000 грн.; - килим, розміром 4x3, вартістю 4 000 грн.; - три карнизи, вартістю - 3 000грн.; - три гардини (тюлі), вартістю - 15 000 грн., що разом складає - 69 200 грн.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2021 року у справі № 308/7908/2021 вищенаведений позов було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2021 року провадження в цивільній справі №308/7908/2021 (провадження №2/308/2294/21) було відкрито у зв`язку із виконанням вимог ухвали від 29.06.2021 року.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 до суду була подана заява про забезпечення позову, за якою він просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої сторони без самостійних вимог: державного нотаріус Ужгородської районної державної нотаріальної контори Куліков Михайло Віталійович про визнання договору дарування удаваним, визнання спільною сумісною власністю будинку та земельної ділянки та поділ спільно нажитого майна подружжя, по суті та вступу у законну силу судового рішення.

В обґрунтування зави заявник зазначив наступне.

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої сторони без самостійних вимог: державного нотаріуса Ужгородської державної нотаріальної контори Куліков М.В. про визнання договору дарування удаваним, визнання спільною сумісною власністю будинку та земельної ділянки та поділ спільно нажитого майна подружжя.

Із 02 жовтня 1999 року до 08 лютого 2021 року, ОСОБА_1 із ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі.

За час спільного проживання із ОСОБА_2 у шлюбі вони спільно нажили нерухоме та рухоме майно, яке є спільною сумісною власністю по 1/2 частині кожного.

В 2006 році вони спільно із ОСОБА_2 купили незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Із дня розірвання шлюбу позивач неодноразово робив спроби провести поділ нажитого під час шлюбу нерухомого та рухомого майна мирним шляхом, проте його спроби виявилися безрезультатними.

За відсутності в нього правовстановлюючих документів на нерухоме майно звернувся до нотаріуса з метою отримати витяги з ДРРПНМ.

Як вбачається з Інформаційної довідки № 261141826 сформованої 11 червня 2021 року нотаріусом, позивачу стало відомо, що будинок та земельна ділянка під АДРЕСА_1 зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування недобудованого житлового будинку та земельної ділянки від 08 лютого 2006 року значиться зареєстрованим одноособово за відповідачем ОСОБА_2 .

Починаючи із 2010 року, позивач постійно працював за кордоном і всі зароблені грошові кошти вкладав в добудову будинку та благоустрій двору та земельної ділянки, про що зазначив у позовній заяві.

Із викладених обставин є підставні та об`єктивні побоювання, що відповідач - ОСОБА_2 будинок та землю може продати, тобто залишити позивача без належного йому майна та в разі задоволення його позову може утруднити виконання судового рішення.

Таким чином, станом на сьогоднішній день, навіть при наявності судового спору, новий власник земельної ділянки може вільно нею розпоряджатись, що унеможливить забезпечення ефективного захисту порушених прав позивача за результатами розгляду спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як зазначено у п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із позовної заяви предметом позову є правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,09 га та будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнання цих об`єктів спільним сумісним майном та їх поділ. Вищенаведена земельна ділянка та будинок розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на час звернення до суду із цим позовом є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , відтак побоювання щодо відчуження спірного майна у позивача є обґрунтованими та такими що можуть бути легко реалізовані першим відповідачем, відтак, за наявності спору про право на особисту приватну власність щодо цього майна, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 308/7908/20 (провадження № 2/308/2294/21) - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку із кадастровим номером :11:014:0084, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті та вступу у законну силу судового рішення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Дергачова