Провадження № 2/537/112/2021
Справа № 537/2843/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.Ю., за участі: позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Дворник О.В., представника третьої особи - Діденко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про зміну способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої прохав суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод йому, ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити, йому ОСОБА_1 , для участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі: побачення першої та третьої суботи місяця з 9.00 до 18.00 год.; побачення другої та четвертої неділі місяця з 9.00 до 18.00 год.; побачення щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування вимог вказав, що між ним та відповідачем було укладено шлюб, 18.08.2017 року. Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_3 . Починаючи з січня 2020 року шлюбні відносини фактично припинились і відповідач разом з донькою переїхали мешкати окремо, за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 визначено з матір`ю. За його зверненням до Орану опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , 01.04.2020 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області було прийнято рішення № 517 «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 » Відповідно до вказаного рішення, було визначено - «наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : побачення першої та третьої суботи місяця з 9.00 до 18.00 год.; побачення другої та четвертої неділі місяця з 9.00 до 18.00 год.; побачення щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год..

Але відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди побаченням з донькою та не виконує відповідне рішення виконкому, не надає йому можливості бачитися з донькою, тому він вимушений звернутися до суду.

28.07.2020 року та 06.08.2020 року він звертався до служби у справах дітей виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з відповідними заявами, на що, згідно відповіді виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 04-932 від 13.08.2020 р. спеціалістами служби у справах дітей було складено протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за невиконання Рішення № 517 від 01.04.2020 року Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною звужує права дитини та перешкоджає йому у виконанні ним його обов`язків, що не відповідає вимогам законодавства та інтересам дитини.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Незаконними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5000 гривень, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача і неможливістю спілкування з донькою.

11.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення виявлених недоліків.

30.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

19.02.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява згідно якої остання прохала суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у спілкуванні з малолітньою донькою та стягнення моральної шкоди; змінити способи участі у вихованні та спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року, а саме: встановити ОСОБА_1 для спілкування з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 такі способи участі: побачення першої суботи місяця з 09.00 до 18.00 години; побачення третьої неділі місяця з 09.00 до 18.00 години.

В обґрунтуванні зустрічної позовної заяви вказала, що вона не чинить перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з малолітньою донькою. Вона, добросовісно виконувала вищезазначене рішення до 07 червня 2020 року, до того часу, поки ОСОБА_1 забрав дитину на побачення та вчасно не повернув її після побачення, утримував дитину 20 днів та не надавав їй, матері, можливості побачитися з дитиною. Дитина була відібрана у ОСОБА_1 та повернута за участю лікарів та поліції, тривалий час проходила відновлення психічного стану за участю спеціалістів. Після цього, ОСОБА_1 жодного разу своєчасно не прибув за дитиною у визначений час, або взагалі міг не прибути. Почекавши певний час (15-20 хвилин), вона продовжувала займатись вихованням дитини на свій розсуд (прогулянки в парку, дитячих атракціонах, містом). При цьому - ОСОБА_1 знав де вони з дитиною знаходяться і при бажанні, міг приїхати (підійти), поспілкуватись з донькою. Але, замість цього ОСОБА_1 викликав поліцію та поспішав подати заяви до органів опіки та піклування. ОСОБА_1 в суді надавав пояснення, що його не влаштовують визначені способи участі у вихованні та спілкування батька з дитиною, оскільки він бажав би зустрічатись з дитиною в час, зручний для нього час. Вважає, що ОСОБА_1 навмисно обрав тактику, як спосіб морального тиску на неї через звернення зі, скаргами до органів опіки та піклування, правоохоронних органів, судів щоб в подальшому звернутись до суду (як він обіцяє) з позовом про позбавлення її батьківських прав та надати в якості доказів рішення судів, негативно характеризуючих її, як матір.

Вважає за необхідне змінити способи участі у вихованні та спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року оскільки через малолітній вік (три роки), донька ОСОБА_4 на даний час потребує більше материнської уваги. Крім того, її вже можливо віддати до дошкільного навчально-виховного закладу (дитячого садка), що унеможливить побачення батька з дитиною в будні дні тижня.

Щодо моральної шкоди, то вважає, що вона не завдала ніякої шкоди ОСОБА_1 , більш того він своїми діями завдає шкоди матеріальної та моральної, як їй, так і дитині, оскільки сплата штрафів призводить до погіршення її матеріального становища та, як результат, негативно впливають на можливість утримувати дитину.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 об`єднано з позовною заявою ОСОБА_1 до спільного розгляду у судовому засіданні.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові та прохав їх задовольнити. У задоволенні зустрічної позовної заяви прохав відмовити у повному обсязі у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Дворник О.В. в судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні первісної позовної заяви за безпідставністю та задовольнити у повному обсязі зустрічну позовну заяву з підстав наведених у ній. Вказав, що дитина буде відвідувати садочок та гуртки для розвитку дитини, тому можуть виникнути перешкоди у визначені дні і години за рішенням органу опіки.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради - Діденко Д.В. в судовому засіданні вказала на доцільність визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, вказаних у позові ОСОБА_1 , так як вони відповідають визначеним Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради способам що зазначені у рішенні №517 від 01.04.2020 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 ».

Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 28.01.2020 року Горішньоплавнівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 323.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що донька проживає з матір`ю - ОСОБА_5 .. Самостійно сторони вирішити питання щодо способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою не змогли у зв`язку з чим батько дитини звертався до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 » було визначено ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : побачення першої та третьої суботи місяця з 9.00 до 18.00 год.; побачення другої та четвертої неділі місяця з 9.00 до 18.00 год.; побачення щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год..

Судом встановлено, що і після визначення вказаним Рішенням способів участі у вихованні та спілкування батька з дитиною, сторони також не змогли дійти згоди в даному питанні, про що свідчать наявні матеріали справи, зокрема, протоколи про прийняття заяв від гр. ОСОБА_1 , звернення та відповіді Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

Так, за невиконання ОСОБА_2 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року, спеціалістом служби у справах дітей були складені протоколи та направлені до суду. За результатами розгляду вказаних протоколів (№3, №4, №5 складених 10.08.2020 року) Крюківським районним судом м. Кременчука постановою від 27.10.2020 року, визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, що мали місце 28.07.2020 року та 01.08.2020 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, провадження у справі по епізоду, що мав місце 26.07.2020 року закрито у зв`язку з закінченням строку передбаченого для накладення адміністративного стягнення, при цьому визнаючи провину ОСОБА_2 ..

Згідно постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.07.2020 року, за наслідками розгляду протоколу складеного щодо ОСОБА_1 , який 07.06.2020 року о 09.00 год. забрав доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до м. Горішні Плавні та повинен був повернути за її місцем постійного проживання о 18.00 год. до м. Кременчука віл Дружиницька 33, проте станом на 09.06.2020 року дитину так і не повернув, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 184 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно наявного у матеріалах справи листа відповіді направленого Службою у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 21.01.2021 за №04-74 ОСОБА_1 на його заяву від 05.01.2021 року, спеціалісти Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області спільно з інспекторами батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці, з метою з`ясування обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 та виконання рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01.04.2020 № 517 «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 », о 17.00 годині 05.01.2021 (час, з якого відповідно до рішення органу опіки та піклування встановлено спілкування з дитиною) здійснили відвідування гр. ОСОБА_2 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , однак двері на подвір`ї за цією адресою не відчинили, що підтверджується актом, складеним спеціалістом служби у справах дітей. Під час телефонної розмови 05.01.2021 ОСОБА_2 повідомила начальнику служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що вона разом з донькою на даний час відсутні вдома. ОСОБА_2 наголошено та попереджено про наслідки та відповідальність, які настають у разі невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Згідно ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», випливає, що суди мають враховувати передусім інтереси дитини, та встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дитини, який підлягає обмеженню лише у встановлених випадках.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст. 158 СК України, рішення органу опіки та піклування яке визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 ст. 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку, що матір`ю дитини ОСОБА_2 здійснювалися перешкоди батькові дитини ОСОБА_1 у здійсненні ним свого обов`язку та права участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , які проявилися у ненаданні дитини у визначений день та час, а тому вказані перешкоди слід усунути шляхом встановлення судом способів участі батька дитини у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Вирішуючи питання про визначення способів участі батька дитини у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує інтереси кожного з батьків, але перш за все враховує права та законні інтереси дитини - її право на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; право на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини, а також ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно до положень ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Приймаючи дане рішення суд враховує наявне рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 » та визначені ним способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, які не суперечать інтересам дитини.

При цьому, суд не погоджується з твердженнями ОСОБА_2 , що подальше можливе відвідування дитиною дошкільного навчально-виховного закладу (дитячого садка), унеможливить побачення батька з дитиною в будні дні тижня, так як згідно Рішення №517 від 01.04.2020 року побачення щовівторка та щочетверга встановлені з 17.00 год. до 19.00 год. тобто після закінчення часу перебування у садочку. Стосовно відвідувань гуртків, то наразі доказів про відвідування до суду не подано, як і не вказано яких саме гуртків, та в який час та день планується відвідувати, а тому дані обставини є лише припущеннями.

Твердження ОСОБА_2 , що донька ОСОБА_4 на даний час потребує більше материнської уваги через малолітній вік (три роки), суд бере до уваги та погоджується з ним, однак аналізуючи встановлені Рішенням №517 від 01.04.2020 року, години побачень батька з дитиною, які з понеділка по п`ятницю включно становлять чотири години, та дев`ять годин одного з вихідних днів тижня, що в цілому свідчить що дитина, перебуваючи весь інший час з матір`ю, має в більшій мірі уваги від матері ніж від батька, що узгоджується з позицією матері.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько дитини, який має право та обов`язок, а також бажання брати участь у виховані дитини та спілкуванні з нею, що також відповідає інтересам дитини, за відсутності будь-яких даних, що спілкування з батьком перешкоджає нормальному розвиткові дитини, повинен здійснювати таку участь.

При цьому, необхідність зміни способів участі у вихованні та спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року, суду не доведена, а тому зважаючи, що наявні способи не суперечать інтересам дитини, суд вважає за можливе встановити способи участі у вихованні та спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №517 від 01.04.2020 року, а саме побачення першої та третьої суботи місяця з 09.00 год. до 18.00 год.; побачення другої та четвертої неділі місяця з 09.00 год. до 18.00 год.; побачення щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год.

Стосовно вимоги про моральну шкоду, суд зазначає, наступне.

Рішенням Конституційного суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 по справі № 1-5/2012 визначено, що право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в статтях 32,56,62,152 Основного Закону України.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 2 ст. 158 та ч.5 ст. 159 СК України визначено, що особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як встановлено судом, матір`ю дитини ОСОБА_2 здійснювалися перешкоди батькові дитини ОСОБА_1 у здійсненні ним свого обов`язку та права участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , що свідчить про наявність душевних переживань, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача і неможливістю спілкування з донькою.

При цьому, заявлена позивачем сума в 5000 грн., є надмірною, та необґрунтованою з огляду на відсутність тяжких наслідків, а тому, дана вимога підлягає до часткового задоволення та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди слід стягнути 2000 грн.

Тож на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а у зустрічному позові слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 19, 141, 150, 157, 158, 159, 160 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- побачення першої та третьої суботи місяця з 9.00 до 18.00 год.;

- побачення другої та четвертої неділі місяця з 9.00 до 18.00 год.;

- побачення щовівторка та щочетверга з 17.00 год. до 19.00 год.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) компенсацію моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про зміну способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою донькою, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 10.03.2021 року.