Справа № 587/2715/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., представника заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_4 , заінтересовані особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича.
ОСОБА_4 звернулась до суду на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. мотивуючи її тим, що на виконанні у приватного виконавця Закорко В.В. перебуває виконавче провадження ВП № 52424828 з примусового виконання виконавчого листа № 587/114/13-ц від 17.11.2014р., виданого Сумським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_4 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 6 011 157, 50 гривень.
28 листопада 2020 року вона отримала лист-повідомлення виконавця про вартість описаного та арештованого майна .
За допомогою пошуку у ресурсі СЕТАМ вона знайшла інформацію про проведення аукціону з продажу належного їй будинку та земельної ділянки, що призначений на 11 січня 2021 року за ціною згідно оцінки.
Вважала дії приватного виконавця Закорко В.В. незаконними, оскільки вони грубо порушують її права, права малолітніх членів її сім*Ї, а також її законні інтереси, як боржника у виконавчому провадженні та власника нерухомого майна, оскільки дане житло є єдиним житлом її та усіх членів її сім*ї.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник скаргу підтримали.
Приватний нотаріус Закорко В.В. заперечував проти задоволення скарги за її необґрунтованістю.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» заперечувала проти задоволення скарги.
Представник служби у справах дітей в судове засідання не з*явився, в письмовій заяві просив справу слухати без її участі.
Заслухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.
В суді встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Закорко В.В. перебуває виконавче провадження ВП № 52424828 з примусового виконання виконавчого листа № 587/114/13-ц від 17.11.2014р., виданого Сумським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_4 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 6 011 157, 50 гривень.
Згідно довідки № 560 від 15.12.2020 року виданої Косівщинською сільською радою Сумського району за адресою в АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_4 ,1965 р.н, ОСОБА_5 , 1964 р.н., ОСОБА_6 , 1988р.н., ОСОБА_7 , 1986 р.н, ОСОБА_8 1986 р.н., ОСОБА_9 , 2008 р.н., ОСОБА_10 2020 р.н., ОСОБА_11 1987р.н., ОСОБА_12 1966 р.н., ОСОБА_13 2005 р.н., ОСОБА_14 1968 р.н., ОСОБА_15 , 1999 р.н. ( а.с.10).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що за боржником наявне нерухоме майно, а саме:
-житловий будинок загальною площею 372,5 кв.м., житловою 128,1 кв.м. з надвірними будівлями, спорудами та огорожею;
В порядку ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», здійснено перевірку майнового стану боржника: направлено запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України з метою отримання інформації про доходи та рахунки боржника, до МВС України - наявність рухомого майна. Згідно отриманих відповідей, за боржником рухоме майно не зареєстровано. Були виявлені відкриті рахунки боржника.
13.11.2017 було винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповіді банківської установи - на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.
23.12.2019р. боржник ОСОБА_4 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, про що є відмітка в справі.
Згідно ухвали Сумського районного суду Сумської області від 01.11.2019 замінено стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «ІНТАЙМ ФІНАНС». Про що винесено постанову від 11.12.2019.
Виконавцем неодноразово здійснювались виїзди за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: 13.08.2020, 28.08.2020 проте двері ніхто не відчиняв, боржнику залишались виклики з вимогою з`явитись до офісу виконавця.
04.09.2020 на виклик приватного виконавця від 26.08.2020 з`явилась ОСОБА_4 та повідомила, що сплачувати заборгованість повністю або частково не має змоги у зв`язку з епідемією короновірусу, хоча виконавче провадження було відкрито 10.04.2019 і ОСОБА_4 було про нього відомо, проте з моменту відкриття не було сплачено жодних коштів.
Житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку боржника було оцінено згідно звіту суб`єктом оціночної діяльності в розмірі 4 403 500.00 грн.
24.11.2020 скаржницю було повідомлено про оціночну вартість описаного та арештованого майна замовною кореспонденцією.
08.12.2020 дане майно було виставлено на електронні торги в системі ДП «СЕТАМ».
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною восьмою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).
У відповідності до частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.
Статтею 9 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.
Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що правочини щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсними.
Реєструючи неповнолітніх осіб, після укладання договору іпотеки, боржники усвідомлюють порушення вимог ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку» та вчиняють такі дії з метою подальшого уникнення виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Крім того слід зазначити, що прописані особи ніколи не були власниками житлового будинку, а тому, реєстрація місця проживання малолітніх дитини у іпотечному майні не породжує для них права власності чи користування таким житлом. Таким чином, можна стверджувати, що виконавцю не потрібно було отримувати дозвіл органу опіки та піклування для виставлення відповідного майна на торги.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові від 15.05.2019 року № 678/301/12 Велика Палата Верховного Суду колегія суддів прийшла до висновку, що реалізація майна на торгах прирівнюється до укладення договору купівлі-продажу та результати торгів можуть бути визнані недійсними в судовому порядку. Проте, суд не знайшов факту порушення виконавцем прав та законних інтересів зареєстрованої дитини. Судді зазначили, що «судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність порушення статей 17, 18 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», статті 12 Закону України від 02 червня 2005 року № 2623-ІV «Про основи соціального захисту бездомних громадян : безпритульних дітей» внаслідок проведення прилюдних торгів та продажу предмета іпотеки, оскільки за змістом вказаних вище правових норм дозвіл органу опіки та піклування на відчуження житлового приміщення, право користування яким мають неповнолітні, необхідний на момент укладення договору іпотеки».
За таких обставин у задоволенні скарги ОСОБА_4 необхідно відмовити, за її безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 447, 451 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 9,12 Закону України «Про іпотеку», суд
В задоволені скарги ОСОБА_4 відмовити за її безпідставністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко