Ухвала

15 липня 2021 року

м. Київ

справа № 331/1043/19

провадження № 61-8622ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» (далі - ТОВ «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя») на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 21 травня 2021 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 08 червня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску. Крім того, заявнику запропоновано сплатити судовий збір за подання касаційної скарги і надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 червня 2021 року, а саме: клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, копію платіжного доручення про сплату судового збору за подання касаційної скарги та уточнену редакцію касаційної скарги.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення ТОВ «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції заявник отримав 16 квітня 2021 року. Зазначає, що представник заявника - адвокат Гришко І. І., який здійснює представництво інтересів товариства, не міг подати касаційну скаргу у визначений процесуальним законом строк, ураховуючи те, що з 26 квітня 2021 року перебував на самоізоляції, а у період часу з 03 травня 2021 року до 15 травня 2021 року - на лікарняному. При цьому вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не наведені обставини, що перешкоджали звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року у визначений процесуальним законом строк, ураховуючи те, що апеляційна скарга була подана саме ТОВ «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя».

Заявником не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, зокрема, відсутності інших уповноважених осіб на вчинення відповідних дій від імені юридичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тимчасова відсутність представника заявника не позбавляє товариство можливості звернутися за професійною правничою допомогою до іншого адвоката або подати касаційну скаргу у порядку самопредставництва.

Вказані заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що з часу закриття листка непрацездатності представником заявника - адвокатом Гришком І. І. та до направлення касаційної скарги до суду касаційної інстанції сплинув період тривалістю у 5 робочих днів.

Отже, заявник об`єктивно мав реальну можливість реалізувати свої процесуальні права на подання касаційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Отже, особі, яка подала касаційну скаргу необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 червня 2021 року виконано заявником не у повному обсязі.

Касаційна скарга містить копію платіжного доручення від 30 червня 2021 року № 1131 про сплату ТОВ «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» судового збору у розмірі 3 842 грн, завірену представником - адвокатом Гришком І. І., з відміткою «згідно з оригіналом».

Пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного Банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 21 січня 2004 року № 22).

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене, документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Додана заявником до касаційної скарги копія платіжного доручення копію платіжного доручення від 30 червня 2021 року № 1131 про сплату судового збору не відповідає вищезазначеним вимогам, оскільки не є роздруківкою підтвердження сплати судового збору, сплаченого шляхом використання електронного сервісу, а є лише ксерокопією платіжного документу, завіреною печаткою представника заявника.

Отже, заявнику слід надати до суду касаційної інстанції оригінал платіжного доручення копію платіжного доручення від 30 червня 2021 року № 1131 про сплату ТОВ «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 842 грн.

Зазначене унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгалузеве об`єднання «Запоріжжя» строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 червня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець