Справа № 2-623/11
Провадження №6/523/202/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа 2-623/11 таким, що не підлягає виконанню, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», виконавець: Суворовський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , боржника за виконавчим листом 2-623/11 .

Заявник просить визнати виконавчий лист № 2-623/11 таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа № 2-623/11 рахується з 27.06.2017 року (дата повернення виконавчого листа стягувачу) і закінчується 27.06.2020 року, тому строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання було визначено в 3 роки. Тобто, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» пропустив трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому він і не підлягає виконанню. Також просив скасувати арешт всього майна, що йому належить та було накладено по становою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Міхнович М. О. 19.01.2016 року у виконавчому провадження №49703672.

Сторони в судове засідання не прибули та їх неявка не є перешкодою для розгляд справи по суті.

Суд, вивчив матеріали справи 2-623/11 та обґрунтування заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишає зазначене клопотання без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Cуворовського районного суду м.Одеси від 20 травня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк`в особі Політехнічного відділення ПАТ «СЕБ Банк`в місті Одесі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом було задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк`в особі Політехнічного відділення ПАТ «СЕБ Банк» в місті Одесі про розірвання кредитного договору у зв,язку з істотною зміною обставин залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» в особі Політехнічного відділення ПАТ «СЕБ Банк» в місті Одесі заборгованість за кредитним договором в сумі 1 625 215,37 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк`в особі Політехнічного відділення ПАТ «СЕБ Банк» в місті Одесі судові витрати : держмито 1700,00 грн. та 120 грн. витрати на інформаційне технічне забезпечення

Суворовським районним судом видав виконавчі листи №2-623/11 щодо примусового виконання рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі №523/5028/17 замінено стягувача у справі №2-623/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інновація».

В ході проведення виконавчих дій здійснено опис і арешт боржника, накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. (постанова державного виконавця від 19 січня 2016 року ВП №49703672)

Згідно інформаційної довідки від 25 січня 2021 року, постановою державного виконавця Міхнович Миколою Олександровичем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

Заявник доводить, що строк пред`явлення виконавчого листа № 2-623/11 рахується з 27.06.2017 року (дата повернення виконавчого листа стягувачу) і закінчується 27.06.2020 року, тому строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання було визначено в 3 роки. Тобто, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» пропустив трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому він і не підлягає виконанню.

Дослідивши надані сторонами письмові докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що заява боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За приписами ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону України „Про виконавче провадження (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) від 15 травня 2019 року№ 2-р(II)/2019в абзацах сьомому, восьмому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини закріплює, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Наведена обставина не підпадає під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки унеможливлює виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2011 року.

Керуючисьст.ст. 260, 432 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа 2-623/11 таким, що не підлягає виконанню, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», виконавець: Суворовський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя