Справа № 243/6007/20
Провадження № 2/243/139/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

при секретарі Бочарової М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовною заявою адвоката Ткаліч Дениса Владиславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.06.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Страхова компанія «Кредо» був підписаний договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № KTS0NS-185M1CL. Строк договору встановлюється на 12 місяців до 22.06.2018 року (включно) з пролонгацією на такий самий строк у разі сплати наступних страхових платежів. Страховий платіж вносився позивачем вчасно та в повному обсязі, тому договір був автоматично продовжений на 12 місяців. За умовами договору страховим випадком вважається в т.ч. ушкодження кінцівок, розмір виплати у разі отримання застрахованою особою такого ушкодження складає від 1 до 100 відсотків від страхової суми, яка становить 2500 грн. Зазначає, що 07.03.2020 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок (закритий перелом зовнішньої кістки без зміщення правого гомілко ступневого суглобу), внаслідок якого у ОСОБА_1 виникло право на отримання страхового відшкодування згідно договору страхування. Відповідач не заперечував проти кваліфікації нещадного випадку, що стався з ОСОБА_1 як страхового випадку. 10.03.2020 року ОСОБА_1 направлено на адресу відповідача документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, зокрема: заяву про страхову виплату, медичну довідку від 07.03.2020 року, рентгенівський знімок пошкодженої кінцівки (копії медичної документації ). Листом відповідача від 10.03.2020 року № 270-Z202APB70000CX повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з закінченням терміну дії договору страхування до настання страхового випадку. Після надходження на адресу відповідача заяви про досудове врегулювання спору відповідач повернув позивачу отриманні страхові внески у розмірі 298,50 грн.

За таких обставин, просить стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування 2201,50 грн., та витрати правничу допомогу та сплачений судовий збір.

12.08.2020 року за вх. № 12/08-20(01) від представника відповідача ТОВ «Страхова компанія «Кредо» до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Дійсно, позивач сплачував страхові платежів розмірі 20 грн. і отримав страхове відшкодування за іншою травмою, але така виплата викликала у відповідача намір внести зміни до умов договору страхування, що і було здійснено в порядку та на умовах договору страхування у відповідності до Правил страхування. Згідно п.п.14.1. до Правил добровільного страхування від нещасних випадків №П-02 від 31.05.2017 р.ТДВ СК, з якими ознайомлений позивач, будь-які зміни умов договору страхування вносяться за згодою сторін. Про намір внести зміни до умов договору страхування сторона ініціатор повинна письмово повідомити іншу сторону не пізніше ніж за 30 календарних днів до запропонованого строку внесення змін. Зміни до умов договору страхування оформлюються як додаткова угода до діючого договору страхування. Якщо будь-яка з сторін не згодна на внесення змін в договір страхування, протягом п`яти робочих днів вирішується питання про дію договору страхування на попередніх умовах або про припинення його дії. Ідентичні умови містяться у п. 2.2. умов страхування, які є невід`ємною частиною договору страхування. Згідно пп. 15.1.7. п. 15.1. зазначених Правил страхування встановлено, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також при достроковому припиненні дії договору за вимогою хоча б однієї з сторін з дня, наступного за днем, що вказаний в письмовому повідомленні про факт припинення дії.

Вказує, що відповідач направив на адресу позивача 16.11.2018 року лист-вимогу №Э.37.7.0.0./4649 від 15.11.2018 року, в якому позивачу було запропоновано укласти додаткову угоду до договору страхування від нещасних випадків, якою страховий тариф визначити в розмірі 2400,00грн. У випадку згоди в строк 30 календарних днів з дати отримання даної вимоги підписати додаткову угоду, яка є додатком доданої вимоги,та один екземпляр направити страховику. Роз`яснено, якщо запропоновані зміни не будуть погоджені в тридцяти денний строк з моменту отримання даної вимоги, договір вважається з 16.12.2018р. припинивши свою дію за вимогою страховика. Згодом, розпечатаний конверт разом з зазначеними документами повернулись на адресу відповідача з відміткою про те, що поштове відправлення повернулось за закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що позивач ухиляється від отримання поштової кореспонденції. Однак, згідно відстеження поштового відправлення 185 встановлено, що позивач отримав 16.11.2018 року лист-вимогу та додаткову угоду. Згодом, напевно з метою штучного уникнення юридичних наслідків, позивач наступного дня 17.11.2018 року повернув конверт разом із вкладенням до відділення пошти.

Вважають, що договір страхування є припиненим з 16.12.2018 року, оскільки відповідачем дотримані процедури зміни та припинення договору страхування, відповідач скористався своїм правом, в свою чергу виключно умисне ухилення позивача від отримання кореспонденції не може позбавити відповідача зазначеного права на одностороннє припинення зобов`язання. Також у відзиві вказано, що позивач дійсно після 16.12.2018 року продовжує сплачувати щомісячні частки страхового платежу у розмірі 20 грн. (замість зазначених у додатковій угоді від 15.11.2018 року 200,00 грн.), тому таке виконання договору не прийнято відповідачем та зазначені страхові платежі постійно повертаються позивачу, як помилково сплачені за договором, який припинив свою дію.

За таких обставин вважають, що саме 16.12.2018 року договір страхування припинив свою дію, відтак, у виплаті страхового відшкодування по випадку, що стався 07.03.2020 року було відмовлено правомірно. Вважають, що дії ТДВ «Страхова компанія «Кредо» повністю відповідають нормам чинного законодавства України, нормам договору страхування, права позивача не є порушеним, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву від 12.08.2020 року за вх. № 12/08-20(01) просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.06.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № KTS0NS-185M1CL (а. с. 81-82).

Відповідно до пункту 6.2. договору страхування, нещасним випадком за цим договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи подію, що фактично відбулась, і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками, ботулізм, захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) застрахованої особи або її смерть.

Пунктом 7 договору страхування передбачено, що він діє 12 місяців з 22.06.2018 року по 22.06.2018 року включно (але не більше ніж сплачуваний період). Цей договір пролонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жоден з учасників договору не заявить про бажання його припинити. Сплачуваний період страхування один місяць. Згідно пункту 10 договору страхування встановлено загальний страховий платіж у розмірі 240,00 грн.

Пунктом 11.5 договору страхування передбачено, що у разі несплати або не повної сплати відповідної частки страхового платежу цей договір не набуває сили або припиняє свою дію і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки страхового платежу цей договір поновлює свою дію з 00 год. 00 хв. дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика.

Даний договір підписано з боку страховика із використанням факсимільного відтворення підпису та печатки за допомогою засобів механічного чи іншого копіювання, а з боку страхувальника із використанням електронного підпису шляхом введення в програмні комплекси площадки ОТП паролю, надісланого на мобільний телефон страхувальника провайдером.

З довідки № 05/09-18(02) від 05.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 за договором добровільного страхування від нещасних випадків № KTS0NS-185M1CL, з 23.07.2018 року по 23.06.2020 року здійснював щомісячні страхові платежі у розмірі 20,00 грн. (а. с. 17).

07.03.2020 року позивач звернувся до травматологічного відділення за медичною допомогою у зв`язку з травмою (закритий перелом зовнішньої кістки без зміщення правого гомілко ступневого суглобу). 10.03.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява до страхової компанії про страхову виплату у зв`язку з подією від 07.03.2020 року (а.с. 22).

З відповіді на заяву про досудове врегулювання спору вбачається, що відповідач надіслав лист від 20.03.2020 « Є.37.7.0.0/763, яким відмовився переглянути прийняте рішення та відмовив у виплаті страхового відшкодування, повернув позивачу отриманні страхові внески у розмірі 298,50 грн., оскільки подія відбулась після закінчення терміну дії договору.

Страхування - це вид цивільно правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Згідно ст.4 вказаного Закону, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).

Частинами 1,6 статті 6 Закону передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи.

За змістом частини 1 статті 16 Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частинами 1-3 ст. 28 цього Закону передбачено, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: закінчення строку дії; виконання страховиком зобов`язань перед страхувальником у повному обсязі; несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки.

При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред`явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору; ліквідації страхувальника - юридичної особи або смерті страхувальника - фізичної особи чи втрати ним дієздатності, за винятком випадків, передбачених ст. ст.22,23 і 24цього Закону; ліквідації страховика у порядку, встановленому законодавством України; прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України.

Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

За змістом статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до пунктів 14.1.-14.4. змін та доповнень № 2 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків № П-02 від 27 лютого 2007 року «Особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ» будь-які зміни умов договору страхування здійснюються за згодою страхувальника і страховика протягом п`яти робочих днів з моменту одержання письмової згоди.

Про намір внесення змін до умов договору страхування сторона ініціатор повинна письмово повідомити іншу сторону не пізніше ніж за 30 календарних днів до запропонованого строку внесення змін, якщо інше не передбачено договором страхування.

Зміни до умов договору страхування оформлюються як додаткова угода до діючого договору страхування. Якщо будь-яка зі сторін не згодна на внесення змін в договір страхування, протягом п`яти робочих днів вирішується питання про дію договору страхування на попередніх умовах або про припинення його дії (а.с.77-90).

Аналогічні положення містяться у пункті 2.2 Умов страхування за договором добровільного страхування від нещасних випадків, а саме зміни та доповнення до договору страхування можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору страхування (а.с. 46-49).

Пунктом 2.1.6 Умов страхування за договором добровільного страхування від нещасних випадків передбачено, що договір страхування припиняється та втрачає чинність у разі припинення його за вимогою однієї зі сторін.

Дію цього договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика. Про намір достроково припинити дію цього договору будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніше як за 30 днів до дати припинення дії договору страхування.

Матеріали справи свідчать про те, що 15.11.2018 року відповідачем на адресу ОСОБА_1 за № Э.37.7.0.0/4649 направлено пропозицію щодо укладення додаткової угоди до договору страхування від 22.06.2018 року, якою страховий тариф визначено у розмірі 4,8%, а страховий платіж - 2400,00 грн., в якій зазначено щодо необхідності у випадку згоди в строк 30 календарних днів з дати отримання вимоги підписати додаткову угоду, яка є додатком до неї, один екземпляр направити страховику, та попереджено, що якщо запропоновані зміни не будуть погоджені у тридцяти денний строк з моменту отримання даної вимоги, договір вважається таким, що припинив свою дію з 16.12.2018 року за вимогою страховика (а. с. 104-105).

Як зазначається позивачем, вказаного поштового відправлення від ТДВ СК Кредо він не отримував, що підтверджується копією конверта направленого на адресу страхувальника, який був повернутий відправнику (страховику) за закінченням терміну зберігання, що не заперечується самим страхувальником (а.с. 106-107)

Тобто позивач не отримав пропозиції страхувальника щодо укладення додаткової угоди до договору страхування, не ознайомився з нею та не погодив.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 продовжував сплачувати щомісячні платежі за договором страхування у попередньому розмірі без урахування запропонованих змін до договору, через неотримання пропозиції страхувальника щодо укладення додаткової угоди до договору страхування.

Таким чином, укладений між сторонами договір страхування слід вважати дійсним, оскільки, позивач продовжував сплачувати щомісячні платежі за договором страхування, внаслідок чого, за умовами договору, останній пролонгувався на такий же строк (12 місяців), страхувальник не заявляв про бажання припинити договір, та не надавав своєї згоди на припинення договору.

Крім того, враховуючи вищевказані норми закону, зміни та доповнення до договору страхування можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору страхування, а волевиявлення ОСОБА_1 на зміну умов договору страхування або його припинення не було, згоди на зміни та доповнення до договору страхування та укладення додаткової угоди позивач не надавав.

Суд погоджується з розрахунком суми страхового стягнення, яку заявлено представником позивача до стягнення з відповідача, у розмірі 2201,50 грн., оскільки вона відповідає нормам діючого законодавства та умовам полісу № KTSONS-185M1CL від 22.06.2018 року.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з ТДВ СК Кредо підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сума страхового відшкодування у розмірі 2201,50 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 1350 грн.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 3, ч.8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно доп.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р. Витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Ткаліч Д.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги від 15.03.2020 року щодо надання правничої допомоги, надано Опис виконаних адвокатом послуг та акт прийому передачі на загальну суму 1350 грн.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомого у розмірі 1350 грн. та, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 11 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» (69068, м.Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 34, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суму страхового відшкодування в розмірі 2201,50 грн, судові витрати у сумі 840,80 грн, та витрати на правничу допомогу у сумі 1350 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков