Справа №265/8382/19
Провадження №2/265/70/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Лапоног Т.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Вєровської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту перебування членом родини основного наймача квартири та зміну договору найму, треті особи: Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради "Керуюча компанія "Східна", ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради за участю третьої особи: ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія Східна», в якій просила суд встановити факт родинного зв`язку між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати Лівобережну районну адміністрацію Маріупольської міської ради укласти окремий договір найму житлового приміщення з нею, ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року у справі було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

У подальшому, до початку розгляду справи по суті, 06 квітня 2020 року, 26 травня 2020 року та 23 липня 2020 року позивачем ОСОБА_1 до суду подавались уточнення позовних вимог.

23 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненими позовними вимогами в кінцевій редакції до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 , треті особи: ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Східна», ОСОБА_3 , в яких просила суд встановити факт родинного зв`язку між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме факт того, що вони є двоюрідними сестрами; встановити факт, що ОСОБА_1 є членом родини основного наймача - ОСОБА_2 , та зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради змінити договір найму житлового приміщення та визнати її, ОСОБА_1 наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_1 замість попереднього наймача - ОСОБА_2 .

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що вона з 27 жовтня 2015 року зі згоди основного наймача, ОСОБА_2 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 як член родини наймача. В спірній квартирі вона мешкає постійно, по теперішній час. ОСОБА_2 є основним наймачем зазначеної квартири на підставі ордеру № 000914 від 04 жовтня 1985 року та Типового договору найму житла, виданого орендним підприємством «Азовжитлосервіс». ОСОБА_2 приходиться їй двоюрідною сестрою, тобто їхні матері - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є рідними сестрами.

У зв`язку з подіями 2014 року ОСОБА_2 виїхала до Російської Федерації. Вона постійно проживає у спірній квартирі та несе витрати з її утримання, сплачує комунальні послуги, а також здійснює ремонт житла після обстрілу мікрорайону «Східний» у 2015 році. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 вже тривалий час не проживає у спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, а все сплачується виключно нею, вона звернулася з заявою про переоформлення на неї особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 до Департаменту адміністративних послуг відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Маріупольської міської ради. Але працівником Департаменту при розгляді наданих нею документів було встановлено, що прізвище батька сестер ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відрізняється від їх прізвищ у документах, які були видані державними органами пізніше. Тобто прізвища батька ОСОБА_7 та рідної сестри її матері - ОСОБА_4 вказані вірно. Проте прізвище її матері при видачі свідоцтва про народження вказане невірно - ОСОБА_4 . Проте інші наявні документи беззаперечно свідчать про те, що її мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , 1925 року народження, є рідними сестрами, відповідно вони з ОСОБА_2 - двоюрідними сестрами, та дають підстави для задоволення її заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить реалізація її права на оформлення з нею договору найму спірної квартири.

31 серпня 2020 року та 10 грудня 2020 року від представника відповідача Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого уповноважений представник Виконкому Маріупольської міської ради вирішення справи покладав на розсуд суду із посиланням на те, що ст. 106 ЖК України чітко регламентує випадки зміни наймача за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, а саме: у разі смерті наймача, втрати права наймача на житлове приміщення, за згодою усіх повнолітніх членів сім`ї наймача. Не дивлячись на те, що позивач обґрунтовує позовні вимоги не проживанням ОСОБА_2 за місцем реєстрації, вона не зверталася про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, що могло б слугувати однією з підстав зміни договору найму житла. Іншою ж підставою зміни договору найму житлового приміщення є отримання згоди всіх повнолітніх членів сім`ї наймача. Проте згоди квартиронаймача ОСОБА_2 не отримано, що може свідчити про порушення її прав. Крім того у первісному відзиві зазначено, що позивач передчасно звернулася до суду з позовними вимогами в частині зобов`язання Виконкому Маріупольської міської ради змінити договір найму квартири АДРЕСА_1 , оскільки у відповіді їй були надані роз`яснення щодо усунення перешкод в частині підтвердження родинних зв`язків та можливості переподання відповідної заяви про переоформлення договору найму житлового приміщення.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Вєровська В.В. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, які просили задовольнити, та надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві в кінцевій редакції.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, яким на адресу суду було надіслано відзив на позовну заяву із зазначенням клопотання про розгляд справи без представника Виконкому Маріупольської міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, від якої на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи - ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Східна» до суду також не з`явився, надіславши на адресу суду заяву за підписом директора, про розгляд справи за їх відсутності, вирішення справи покладали на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій, зокрема, повністю підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позовна заява частково підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного.

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , повторно виданого 19 вересня 2019 року після поновлення актового запису Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . В графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_7 , та мати - ОСОБА_11 , актовий запис № 2444.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , повторно виданого 19 вересня 2019 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції, 03 квітня 1957 року було укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , актовий запис № 455, після чого дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 19 вересня 2019 року після поновлення актового запису Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . В графі «батьки» зазначено: батько - ОСОБА_12 , та мати - ОСОБА_3 , актовий запис № 931.

Як вбачається з відповіді Державного архіву Вінницької області від 13 листопада 2019 року за вих. № 07-2966/7, у книзі актових записів про народження громадян по с. Якушинці Вінницького району Вінницької області за 1925 рік актового запису про народження ОСОБА_4 не виявлено.

Згідно з копією свідоцтва про смерть, повторно виданого Міським ЗАГСом м. Жданова Сталінської області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 86.

Проте згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 26 лютого 1952 року, виданого Іллічівським Відділом ЗАГС міста Жданова Сталінської області, 26 лютого 1952 року було укладено шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , актовий запис № 274, після чого дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України від 19 вересня 2019 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі «батьки» зазначені: батько - ОСОБА_14 , та мати - ОСОБА_4 , актовий запис № 831 від 23 липня 1956 року.

24 серпня 1983 року було укладено шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_2 , про що було складено відповідний актовий запис № 2914 Міським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, після чого дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_18 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб від 19 вересня 2019 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 98.

Зокрема, факт перебування у родинних відносинах, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є двоюрідними сестрами, був підтверджений у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2 , позивачці необхідно для реалізації її права на оформлення на своє ім`я договору найму спірної квартири.

Зазначені докази у своїй сукупності не викликають сумнівів щодо достовірності викладених позивачем ОСОБА_1 обставин та дають змогу свідчити про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідними сестрами.

Вирішуючи позовні вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_1 є членом сім`ї основного наймача спірної квартири ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Крім шлюбу, кровного споріднення та усиновлення, сім`я може бути створена і на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як пояснює стаття 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно копії особового рахунку № НОМЕР_6 на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зареєстрована у даній квартирі з 27 жовтня 2015 року, як сестра квартиронаймача.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 у 2014 році виїхала з міста Маріуполя до Російської Федерації, а ОСОБА_1 з її згоди була зареєстрована у спірній квартирі з жовтня 2015 року, з цього часу й проживає у даній квартирі та самостійно сплачує комунальні послуги. Зокрема, у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечувала той факт, що з ОСОБА_2 разом вона не проживала та не вела спільне господарство.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_1 є членом сім`ї основного наймача спірної квартири ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки вони не проживали разом, не вели спільне господарство, а ОСОБА_1 вселилася до спірної квартири лише після виїзду ОСОБА_2 до Російської Федерації.

Водночас, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради змінити договір найму житлового приміщення та визнати її, ОСОБА_1 наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_1 замість попереднього наймача - ОСОБА_2 .

Так, з ордеру № 000914, виданого на підставі рішення виконкому Жданівської міської Ради народних депутатів № 400 від 23 жовтня 1985 року, вбачається, що ОСОБА_2 було виділено у користування двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на родину з трьох осіб, у тому числі чоловіка - ОСОБА_17 та сина - ОСОБА_21 .

Згідно акту про фактичне проживання № 633 від 10 грудня 2018 року, у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживає ОСОБА_1 , 1958 року народження, разом з племінником - ОСОБА_22 , 1976 року народження.

Як вбачається з довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 03 липня 2019 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , знятий з реєстрації 03 липня 2019 року.

28 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради з заявою про визнання основним наймачем квартири АДРЕСА_1 житловою площею 27, 3 кв.м. у зв`язку з вибуттям ОСОБА_2 на постійне місце мешкання до Російської Федерації.

Згідно ст. 47 Конституції України - кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом статті 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Необхідними умовами для вселення в жиле приміщення інших осіб є дотримання порядку вселення та правил реєстрації, разом з тим, відсутність доказів про їх дотримання та письмової згоди хоча б одного з користувачів не узгоджуються із вимогами статей 64,65 ЖК України.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

У частині 1 статті 106 ЖК України зазначено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012 року (справа № 6-60цс12) у осіб, які вселились до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які поживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У разі вселення особи до житлового приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування жилим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилась як член сім`ї наймача. При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 не проживала разом з основним наймачем ОСОБА_2 , вони не вели спільне господарство, тому ОСОБА_1 не може бути визнана членом сім`ї наймача. Крім того, відсутня письмова згода на вселення позивача у спірну квартиру як основного наймача ОСОБА_2 , яка не втратила права на спірне житлове приміщення, так і повнолітніх членів її сім`ї. Водночас, ОСОБА_1 з жовтня 2015 року постійно проживає в спірній квартирі та несе витрати з її утримання та оплати комунальних послуг, що також було підтверджено у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Зокрема, з відповіді Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 23 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 було повернуто пакет документів щодо надання адміністративних послуг «Надання дозволу на переоформлення договору найму жилих приміщень в будинку державного і громадського житлового фонду». В процесі підготовки наданого пакету документів до розгляду на засіданні виконкому Маріупольської міської ради було встановлено, що у неповному обсязі надані документи, які підтверджують родинні зв`язки між ОСОБА_1 та квартиронаймачем ОСОБА_2 , що порушує вимоги ст. ст. 103, 106 Житлового Кодексу України.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну договору найму житлового приміщення у спірній квартирі та визнання її основним наймачем, передчасними, оскільки у разі підтвердження родинного зв`язку з наймачем ОСОБА_2 , можуть бути вирішені у позасудовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту перебування членом родини основного наймача квартири та зміну договору найму, треті особи: Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради "Керуюча компанія "Східна", ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідними сестрами.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2020 року.

Суддя С.С. Гноєвой