Справа №345/2317/21
Провадження № 2/345/778/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2021 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої-судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом посилаючись на те, що 20 травня 2021 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» прийшло повідомлення про те, що її рахунок заблоковано внаслідок виконавчого напису нотаріуса. В той же день, позивач звернулася до Калуського МВ ДВС щодо надання інформації з приводу заблокування рахунку та їй було надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2021 ВП №65007068 та постанови про арешт коштів боржника від 20.05.2021, а також копію виконавчого напису №2235 від 16.07.2020. Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2021 ВП №65007068 головним державним виконавцем Калуського МВ ДВС Рутковською М.З. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , на користь відповідача заборгованості в розмірі 24 031,88 грн. та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, всього на загальну суму 24 081,88 грн. на підставі виконавчого напису №2235, виданого 16.07.2020. З копії виконавчого напису позивачу стало відомо, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2235, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за період з 29.07.2014 року по 16.07.2020 року включно на загальну суму в розмірі :24 081,88 гривні. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що відповідач отримав право вимоги до позивача про стягнення вищезазначеної заборгованості згідно договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 на підставі якого ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено дане право вимоги відповідачу, а в свою чергу, ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено дане право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу №20140730-Г від 30.07.2014 відступлено право вимоги за Кредитним договором №3440/856 CLBPS від 21.05.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 . Позивач вважає, що цей виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. незаконно, виходячи із наступних підстав. Між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір №3440/856 CLBPS від 21.05.2013, за умовами якого Банк повинен був надати позивачу кредит в сумі 11200,00 грн. Однак, жодних грошових коштів від банку позивач не отримувала. В свою чергу, згідно ст.1048 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Також, як вбачається зі змісту вищевказаного виконавчого напису, з моменту укладення Договору та до моменту вчинення даного виконавчого напису відповідач є вже 5 (п`ятим) кредитором. Однак, всупереч ч.1 ст.1082 ЦК України, жоден з кредиторів не надіслав позивачу повідомлення про відступлення права вимоги з інформацією про розмір грошової вимоги. Окрім цього, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., не було повідомлено позивача про те, що до нього звернувся кредитор в особі відповідача з заявою про вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , як боржника, що створило ситуацію, боржник, не могла ніяким чином заперечувати проти безпідставно нарахованих сум, оскільки була позбавлена можливості бути вчасно поінформованою про наявність заборгованості за Договором та можливості оспорити вимоги нових кредиторів, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення, а тому, відповідно в нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення даного виконавчого напису. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. А тому, на підставі викладеного позивач просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 2235 вчинений 16.07.2020 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. та стягнути із відповідача судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір №3440/856 CLBPS від 21.05.2013, за умовами якого Банк повинен був надати позивачу кредит в сумі 11 200,00 грн., строком на 24 платіжних періодів із фіксованою ставкою за користування кредитом 12 % річних (а.с. 13). На підставі даного кредитного договору 16.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 2235, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінпром Маркет», якому на підставі договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено дане право вимоги, а в свою чергу, ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено дане право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому, в свою чергу, ТзОВ «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015, якому, в свою чергу, ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу №20140730-Г від 30.07.2014 відступлено право вимоги за Кредитним договором №3440/856 CLBPS від 21.05.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.07.2014 по 16.07.2020 та становить 24 081,88 грн. (а.с. 10).

Як наслідок відповідач звернувся до Калуського МВ ДВС із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису № ВН№2235 від 16.07.220 відносно боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим головним державним виконавцем Рутковська М.З. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65007068 від 02.04.2021 про звернення стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 24 081,88 грн.(а.с. 11).

Згідно постанови про арешт коштів боржника від 20.05.2021 старшим державним виконавцем Калуського МВ ДВС Тарасовою Х.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунка та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 12).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; нормативно-правовий акт № 1172 від 29.06.1999, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості».

Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже нотаріус не мав права видати виконавчий напис у спірних правовідносинах.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

Відповідач та третя особи будь-яких доказів суду не подали, а отже з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТзОВ «Фінпром Маркет» зазначений у написі є безспірним.

Також відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Однак, всупереч вищенаведеної норми, відсутні підтвердження надсилання кредиторами повідомлення про відступлення права вимоги з інформацією про розмір грошової вимоги.

Окрім цього, згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, тобто, застосовуються відносини позики. В свою чергу, згідно ст.1048 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проте, у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем грошових коштів за кредитним договором №3440/856 CLBPS від 21.05.2013

Водночас, відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував.

Наведені обставини є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

За таких обставин нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, не надав копії кредитного договору, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (а.с. 7).

На підставі викладеного, статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст. 141, 259,263-265,280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2235 від 16.07.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за період з 29.07.2014 по 16.07.2020 у розмірі 24 081,88 гривні.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», 08200, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204 м. Ірпінь Київська область, , на користь з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 908 гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: