Справа № 724/280/21
Провадження № 2/724/224/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 липня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Сенік М.І.

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі судув місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (в особі ОСОБА_2 ) про нарахування та стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду з позовною заявою до ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (в особі ОСОБА_2 ) про нарахування та стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 21 квітня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (в особі ОСОБА_2 ) про витребування документів, нарахування та стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.04.2021 року, вказану справу 22.04.2021 року передано на розгляд судді Гураль Л.Л.

В обґрунтування позову зазначає, що вона з квітня 2018 року в ТзОВ «ГРАНД К.В.А» працювала на посаді прибиральник службових приміщень з оплатою праці згідно штатного розпису (корінець направлення на працевлаштування Хотинського районного центру зайнятості від 13.04.2018 року, трудовий договір та копія відповіді Хотинської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості на запит відділу «Хотинське бюро правової допомоги» від 02.02.2021 року № 52/2411.003-21).

Пояснює, що щомісячно відповідач здійснював їй нарахування сум заробітної плати, а за наявності коштів - виплачував її. Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, їй за 2018 рік нараховано/виплачено в сумі 20574,47 грн., нараховано/перераховано податку - 3703,40 грн., нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 5345,44 грн. Однак починаючи з жовтня 2018 року фактична виплата її заробітної плати не здійснювалась згідно виписки по її картковому рахунку (копії виписки по картковому рахунку, довідка ОК-5 та відомостей з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів станом на 24.l2.2020p., відповіді на запит Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 29.12.2020).

Вказує, що починаючи з 01 жовтня 2018 року по 06 листопада 2019 року/по день звільнення відповідачем не виплачено їй заробітної плати, тобто більше року вона не отримувала належних коштів за виконану роботу. Також не може отримати трудову книжку від роботодавця та наказ про звільнення. Роботодавець постійно обіцяє виплатити заробітну плату, видати трудову книжку та наказ про звільнення, однак вже рік часу пройшов з моменту звільнення, а документи та заробітну плату вона так і не отримала.

Зазначає, що вона зверталась до Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області, де було відкрите кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, однак провадження було закрите та рекомендовано по даному факту звернутись до суду із цивільним позовом, щодо відшкодування спричинених матеріальних та моральних збитків. Звернувшись до поліції із заявою про вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 173 КК України, їй було повідомлено, що в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин (згідно копії постанови про закриття кримінального провадження Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області від 30.06.2020, заяви та відповіді Хотинського відділення поліції від 29.12.2020 №11-136/123/45/0-2020).

Також вона звернулась і до Управління Держпраці у Чернівецькій області із заявою про порушення законодавства по працю роботодавцем, де за результатами розгляду про проведення контрольного заходу її буде повідомлено (заяви та відповіді Управління Держпраці у Чернівецькій області від 19.01.2021 № 158/1/04-2/21).

Відділом «Хотинське бюро правової допомоги» Кельменецького МЦ з надання БВПД було надіслано запит на юридичну адресу, за місцем знаходження та на офіційну електронну пошту, однак на рекомендовані листи відповіді не отримали, щоб дізнатись про середній заробіток та наявність заборгованості із заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене просить нарахувати їй невиплачену заробітну плату на час звільнення в загальному розмірі 54091,26 грн. та стягнути з ТзОВ «ГРАНД К.В.А» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 01 жовтня 2018 року по 06 листопада 2019 року в розмірі 43 543,46 грн. без сплати податків з цієї суми.

Також просить нарахувати середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з 06 листопада 2019 року по день прийняття судового рішення в розмірі 60 167,90 грн. та стягнути з ТзОВ «ГРАНД К.В.А» на користь ОСОБА_1 48 435,16 грн. без сплати податків та зборів.

Також нарахувати та сплатити ЄСВ (22% від мінімальної заробітної плати) для зарахування страхового стажу, за відпрацьований час роботи у ТзОВ «ГРАНД К.В.А» , з урахуванням вже сплаченого ЄСВ (два місяці/жовтень, листопад 2018 р., за які сплачено ЄСВ).

Стягнути з ТзОВ «ГРАНД К.В.А» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але її представник ОСОБА_3 до канцелярії суду надала заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19 квітня 2018 року в ТзОВ «ГРАНД К.В.А» працювала на посаді прибиральник службових приміщень з оплатою праці згідно штатного розпису, про що свідчить корінець направлення на працевлаштування Хотинського районного центру зайнятості від 13.04.2018 року, трудовий договір та копія відповіді Хотинської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості на запит відділу «Хотинське бюро правової допомоги» від 02.02.2021 року № 52/2411.003-21 (а.с.11-14).

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 29.12.2020 ОСОБА_1 за2018 рік нараховано/виплачено доходу в сумі 20574,47 грн., нараховано/перераховано податку - 3703,40 грн., нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 5345,44 грн. Згідно ІС «Податковий блок» за період з 01.01.2019 по 29.12.2020 ТОВ «ГРАНД К.В.А» розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку не подавався (а.с. 15).

Однак починаючи з жовтня 2018 року фактична виплата її заробітної плати не здійснювалась згідно виписки по її картковому рахунку (копії виписки по картковому рахунку, довідка ОК-5 та відомостей з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів станом на 24.l2.2020p., відповіді на запит Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 29.12.2020) (а.с.16-23).

Постановою слідчого від 30.06.2020 закрито кримінальне провадження, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , за відсутністю в діях службових осіб ТОВ «ГРАНД К.В.А» складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України (а.с.24-27).

Також встановлено, що ОСОБА_1 звернулась і до Управління Держпраці у Чернівецькій області із заявою про порушення законодавства про працю роботодавцем, де за результатами розгляду про проведення контрольного заходу її буде повідомлено (заяви та відповіді Управління Держпраці у Чернівецькій області від 19.01.2021 № 158/1/04-2/21) (а.с.28-29).

Листом від 17.02.2021 Управління Держпраці у Чернівецькій області повідомило, що під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 розташовані складські приміщення, які належать ОСОБА_4 . Директор ОСОБА_2 не з`явився за вказаною адресою. Крім того, інспектором здійснено виїзд за адресою, яка вказана у зверненні: АДРЕСА_2 , та встановлено, ТОВ «ГРАНД К.В.А» в особі директора Калиняка В.А. орендувало приміщення в період з 22.03.2018 по 01.04.2020. На час проведення інспекційного відвідування (02.02.2021) договір оренди розірвано, приміщення закрите і не функціонує (а.с.52-53).

Відділом «Хотинське бюро правової допомоги» Кельменецького МЦ з надання БВПД було надіслано запит на юридичну адресу, за місцем знаходження та на офіційну електронну пошту, однак на рекомендовані листи відповіді не отримали, щоб дізнатись про середній заробіток та наявність заборгованості із заробітної плати (а.с.30-31).

Згідно із безкоштовного запиту із єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців комунальне підприємство ТзОВ «ГРАНД К.В.А» є юридичною особою та не знаходиться у стані припинення (а.с.36).

Згідно з п. 5 ст. 38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік. Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 41 Бюджетного кодексу до вступу в силу Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період мінімальна заробітна плата застосовується в розмірах і на умовах, що діяли в грудні попереднього бюджетного періоду: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 3723 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 4 173 грн.; з 01.01.2020 по 31.08.2020 - 4723 грн.

Тобто, зважаючи на мінімальну заробітну плату за період роботи ОСОБА_1 у ТзОВ «ГРАНД К.В.А» починаючи з жовтня 2018 року по 06 листопада 2019 року (з моменту припинення заробітної плати) позивачка повинна була отримати наступні виплати: за жовтень 2018 року - 3723 грн., за листопад 2018 року - 3723 грн., за грудень 2018 року - 3723 грн., за січень 2019 року - 4 173 грн., за лютий 2019 року - 4 173 грн., за березень 2019 року - 4 173 грн., за квітень 2019 року - 4 173 грн., за травень 2019 року - 4 173 грн. за червень 2019 року - 4 173 грн., за липень 2019 року - 4 173 грн., за серпень 2019 року - 4 173 грн., за вересень 2019 року - 4 173 грн., за жовтень 2019 року - 4 173 грн., за 6 робочих днів за листопад (4173 : 21робочі дні = 198,71 грн.) - 1 192,26 (198,71 грн./середній денний заробіток х 6 = 1 192, 26 грн.). Всього за весь період: 54091,26 грн.

Згідно ст. 94 КЗпП України та ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає до стягнення, без утримання податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача невиплачена заробітна плата за період з 01.10.2018 по 06.11.2019 в розмірі 54091,26 грн. з відрахуванням всіх належних виплат на обов`язкових платежів та зборів.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів У країни від 08.02.1995р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. Отже, середня заробітна плата виходячи з мінімальної зарплати станом на 2019 р.(4173, 00 грн.) становитиме: 4 173, 00 х 2 місяці = 8 346, 00 грн. - заробітна плата за останні два місяці роботи (за вересень, жовтень 2019 року); 8 346, 00 грн. : 43 р. дн. (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи) = 194,09 грн. - розмір середньоденної заробітної плати.

У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення (з 06 листопада 2019 року) до моменту звернення до суду пройшло: - з 06 листопада 2019 року до кінця року: 37 робочих днів; - за 2020 року: 251 робочих днів; - за січень 2021 року: 19 робочих днів, - за лютий 2021 року: 3 робочих днів, тому, 37 р. дн. + 251 р. дн. + 19 р. дн. + 3 р. дн. = 310 робочих днів затримки виплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Заробітну плату ОСОБА_1 не отримувала більше року, її не було повідомлено про дату звільнення з роботи, а також вона не може отримати трудову книжку від роботодавця та наказ про звільнення. Тому в діях ТзОВ «ГРАНД К.В.А» в особі директора ОСОБА_2 , вбачається грубе порушення трудового законодавства.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає: 310 робочих днів х 194, 09 грн. (середньоденна заробітна плата) = 60 167,90 грн. з відрахуванням всіх належних виплат, обов`язкових платежів та зборів.

Щодо вимог про зобов`язання нарахування та стягнення єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхування за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до пункту першого статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи; - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною шостою статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин), персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Судом враховується, що пунктом третім частини першої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», надано право працівнику безпосередньо в судовому порядку вимагати від страхувальника сплати страхових внесків.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №127/3821/18.

Звертаючись до суду за захистом свої прав, як особи застрахованої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач надала суду довідку про індивідуальні відомості застрахованої особи, облік якої веде Пенсійний фонд України (довідка форми ОК-5), з якої встановлено, що відомості про сплату страхових внесків не відображені відповідачем починаючи з листопада 2018 року (а.с.21-23).

Таким чином, вирішуючи спір в частині нарахування та стягнення ЄСВ на застраховану особу ОСОБА_1 , суд враховуючи відомості, що відображені в довідці форми ОК-5, та право працівника безпосередньо в судовому порядку вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, відбулося порушення прав позивача у сфері трудових відносин, а саме невипалата заробітної плати протягом тривалого часу та непроведення вчасного розрахунку при звільненні, що свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Вирішуючи питання про повернення позивачу вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди та визначаючи розмір такого відшкодування, суд виходить з характеру та обсягу страждань позивача, їх тривалості, істотності вимушених змін у життєвих стосунках, також з урахуванням принципів виваженості, розумності та справедливості визначає розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 до ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (в особі ОСОБА_2 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 про нарахування та стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (юридична адреса: м.Хотин, вул.Лісова, 1, Чернівецької області, адреса місця знаходження: м.Хотин, вул.Свято-Покровська, 36-Б, Чернівецької області, ) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату за період з 01.10.2018 по 06.11.2019 в сумі 54091,26 грн. (п`ятдесят чотири тисячі дев`яносто одну гривню 26 коп.) з відрахуванням всіх належних виплат, обов`язкових платежів та зборів.

Стягнути з ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (юридична адреса: м.Хотин, вул.Лісова, 1, Чернівецької області, адреса місця знаходження: м.Хотин, вул.Свято-Покровська, 36-Б, Чернівецької області, ) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 ) середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 06.11.2019 року по 04.02.2021 в розмірі 60 167,90 грн. (шістдесят тисяч сто шістдесят сім гривень 90 коп.) з відрахуванням всіх належних виплат, обов`язкових платежів та зборів.

Зобов`язати ТзОВ «ГРАНД К.В.А.» (юридична адреса: м.Хотин, вул.Лісова, 1, Чернівецької області, адреса місця знаходження: м.Хотин, вул.Свято-Покровська, 36-Б, Чернівецької області, ) нарахувати на суму заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.11.2018 по 06.11.2019 єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку.

Стягнути з ТзОВ «ГРАНД К.В.А» (юридична адреса: м.Хотин, вул.Лісова, 1, Чернівецької області, адреса місця знаходження: м.Хотин, вул.Свято-Покровська, 36-Б, Чернівецької області, ) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути ТзОВ «ГРАНД К.В.А» (юридична адреса: м.Хотин, вул.Лісова, 1, Чернівецької області, адреса місця знаходження: м.Хотин, вул.Свято-Покровська, 36-Б, Чернівецької області, ) в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.07.2021р.

Суддя: Л. Л. Гураль