Справа № 444/934/21
Провадження № 2/444/605/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08 липня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 25.03.2021 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтовує наступним.

Між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 16.08.2020 було укладено договір позики.

Відповідно до умов договору, 16.09.2020 він передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп., а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути грошові кошти (з урахуванням процентів 50 % від суми позики - 5 000 грн. 00 коп.) у розмірі 15 000 грн. 00 коп. (п`ятнадцять тисяч) у строк до 16.09.2020. Тобто, позика була надана строком на один календарний місяць.

Зазначає, що факт укладення договору позики та його умов підтверджується розпискою від 16.08.2020, яка була написана ОСОБА_2 власноручно.

Разом з тим, грошові кошти, які відповідач зобов`язувався повернути у строк до 16.09.2020 так і не було повернуто. Відтак, зазначає, що єдиним належним способом захисту його прав та інтересів, є звернення до суду.

Зазначає, що з моменту настання дати повернення позики він неодноразово намагався врегулювати даний спір у досудовому порядку, зокрема телефонував відповідачеві та пропонував повернути вищевказану суму коштів, однак жодного результату, окрім обіцянок повернути борг найближчим часом, так і не вдалось досягнути.

Вказує, що інфляційні збитки за період з жовтня 2020 до лютого 2021 складають 843 грн. 00 коп. та розраховуються наступним чином: сума боргу (15000) * індекс інфляції (105.62) / 100% - сума боргу (15000). Три відсотки річних від простроченої суми складають 222 грн. 79 коп.

Враховуючи те, що відповідачем 16.04.2021 було повернуто частину заборгованості у сумі 5000 грн., представником позивача 14.06.2021 подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість в сумі 11065 грн. 79 коп., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за договором, 843 грн. - інфляційні втрати, 222,79 грн. - 3% річних, а також судові витрати в розмірі 6908 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Пилипець Р.Ю. в судовому засіданні пояснив, що оскільки після подання позовної заяви до суду відповідач повернув позивачеві кошти в розмірі 5000 грн. 00 коп., то він підтримує заяву про зменшення позовних вимог, просить таку задоволити. Проти постановлення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 27.04.2021, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 із 06.10.2009 року. За цією адресою відповідачеві була надіслана поштова кореспонденція, однак поштові відправлення було повернуто на адресу суду, а саме, відповідно до довідок Укрпошти, причиною повернень поштових відправлень зазначено "адресат відсутній за вказаною адресою". Від відповідача не надходило на адресу суду будь-яких клопотань, заяв про місце його перебування, місцезнаходження, відзиву на позовну заяву. Про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Від так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02.07.2014 при розгляді цивільної справи №6-79цс14, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав в борг від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 10 000 грн. та зобов`язався повернути кошти до 16.09.2020 у сумі 15 000 грн., що підтверджується розпискою відповідача в матеріалах справи. Така розписка підписана відповідачем, а саме із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та особистого підпису.

Представлений борговий документ є належним та допустимим доказом як факту отримання грошової суми відповідачем від позивача та волевиявлення повернути борг, так і невиконання останнім боргових зобов`язань.

Виходячи із встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд вважає, що розписка відповідача, власноручно ним підписана, як борговий документ, свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору, і засвідчує отримання 16.08.2020 боржником від позивача грошової суми 10 000 грн. та зобов`язання повернути кошти в сумі 15 000 грн. до 16.09.2020.

Судом встановлено, що відповідач отримані в борг кошти у розмірі та в термін, вказаний в розписці, не повернув і, таким чином, не виконав свого зобов`язання за договором позики.

Встановлено, що відповідач 26.04.2021 сплатив частину боргу позивачеві, а саме в сумі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведений позивачем розрахунок інфляційних збитків, які складають 843 грн. 00 коп. та троьх відсотки річних від простроченої суми, які складають 222 грн. 79 коп. є арифметично вірним та береться судом до уваги.

Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до результату розгляду справи, будь-яких розрахунків ним суду не представлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 11065.79 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за договором, 843 грн. - інфляційні втрати, 222,79 грн. - 3% річних.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень та витрати за надання правової допомоги у розмірі 6000 грн., на підтвердження чого подано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, копія договору № 3/03/21 про надання правової допомоги від 12.03.2021, копія акту про прийняття - передачі наданих послуг (правової допомоги) від 15.06.2021, копія квитанції до прибуткового касового ордера № 9 від 15.06.2021.

Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 6908 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 11065.79 грн., з яких 10 000 грн. - сума заборгованості за договором, 843 грн. - інфляційні втрати, 222,79 грн. - 3% річних, а також судові витрати в розмірі 6908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: 80312, Львівська область, Львівський (Жовківський) район, с. Рата, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 ).

Текст повного рішення суду складено 12.07.2021.

Суддя Ясиновський Р. Б.