Провадження №2/748/632/21
Єдиний унікальний № 748/1419/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року, представник позивача адвокат Прокоф`єв Б.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок за АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав ОСОБА_3 , як голові колгоспного двору, членом колгоспного була його дружина ОСОБА_2 , проте правовстановлюючі документи на будинок вони за життя не отримали. Після смерті ОСОБА_3 спадщину в складі Ѕ частини житлового будинку фактично отримала його дружина ОСОБА_2 , оскільки проживала разом з померлим. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .. Позивач є спадкоємцем на майно померлої за заповітом, проте позбавлена можливості успадкувати житловий будинок в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове домогосподарство.

В засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог.

Відповідач - Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі та зазначили про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 був колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_3 , членом колгоспного двору була його дружина ОСОБА_2 , які станом на 01 липня 1990 року і на 15 квітня 1991 року проживали в будинку (а.с.15).

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/2 частині.

Відповідно до довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області, право власності на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 в Чернігівському РБТІ не зареєстровано (а.с.17).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.8), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21.11.1997 року Виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 11.

У відповідності до довідки Дніпровського старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 255 від 22.03.2021 року, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 , разом з ним проживала дружина ОСОБА_2 (а.с.10).

Після померлого ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_2 , оскільки на день його смерті проживала разом із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Дніпровською сільською ради Чернігівського району 02.02.2002 року складено актовий запис № 08 (а.с.8).

За життя 13.11.2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, який на день смерті спадкодавця не змінювався та не скасовувався, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1 .

Спадкоємець ОСОБА_1 у встановлений законом строк прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково оформила її, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.23) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки житловий будинок був колгоспним двором і право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення її позову в повному обсязі.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 200, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 392, 1218, 1234 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючою за адресою АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. М. Майборода