РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

06 липня 2021 року Справа № 310/7099/19 Провадження № 2/414/11/2021

Кремінський районний суд Луганської області

у складі: головуючого Костроба Ю. Ю.

представника відповідача Прохватілова М.Ю.

представника третьої особи служби у справах дітей Мельник С.А.

секретаря судового засідання Міщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи Орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Кремінської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини.

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кремінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , в позові просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши способи для виховання та особистого спілкування з дітьми, третіми особами вказав Орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, Службу у справах дітей Кремінської міської ради. В обґрунтування позову зазначає, що 07.05.2011 року позивач та відповідач уклали шлюб, під час якого у них народилося двоє дітей, а саме: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач 01.09.2018 виїхала на постійне місце проживання до м. Кремінна Луганської області, та без згоди позивача змінила місце проживання дітей. Спочатку відповідач не чинила позивачу перешкод у спілкуванні з дітьми, але останнім часом створює перешкоди у спілкуванні з дітьми, не дає бачитись із сином, не дозволяє забрати його на вихідні та святкові дні. Позивачу невідомі підстави з яких відповідач обмежує йому спілкування з дітьми, при цьому, будь-які негативні фактори через які можливо було б обмежити його спілкування з дітьми позивачу невідомі. Позивач має, як моральну так і матеріальну змогу створити умови, що необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та бажає виконувати свої обов`язки батька. Враховуючи вищевикладене позивач змушений звернутися до суду з позовом та просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, встановивши способи для виховання та особистого спілкування з дітьми.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання 06.07.2021 не з`явилися, але у клопотанні просили суд розглядати справу без їх участі, та задовольнити позов. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання 06.07.2021 не з`явилася, 21.08.2020 надала суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що вважає позов необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам Закону та інтересам дітей, який підтримала під час дачі пояснень у судовому засіданні. Також вказала, що на єдине прохання позивача дати йому можливість поспілкуватися з дітьми, вона не відмовляла та надавала таку змогу. Коли позивач просив надати йому можливість поспілкуватися з сином за місцем проживання позивача, то сам син відмовлявся їхати до батька. Вважає, що між ними немає спору, оскільки позивач не звертався до неї особисто та до відповідних органів з метою надання йому часу для побачень з дітьми. При цьому відповідач у відзиві просила: - встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дитиною сином ОСОБА_3 , шляхом встановлення зустрічей з сином таким чином: кожної першої, третьої суботи та другої, четвертої неділі місяця з 10 год. до 13 год. з правом прогулянок по городу в присутності матері за згодою дитини з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, які можуть бути перешкодою для такого відпочинку; - зобов`язати відповідача не перешкоджати необмежено спілкуватись батьку з донькою та сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька з донькою та сином; - у задоволенні всіх інших позовних вимог позивача відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 у судовому засіданні - 06.07.2021, пояснення та думку відповідача підтримав. Крім того адвокат вважає, що позивач не довів обґрунтованість свого позову належними доказами, оскільки позивач без поважних причин не з`являвся на запрошення третьої особи для складання висновку по спірному питанню для надання вказаного документу суду та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації І.Півень в судове засідання не з`явився, про дату, часта місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кремінської міської ради Мельник С.А. в судовому засіданні пояснила, надання письмового висновку щодо розв`язання спору між позивачем та відповідачем є неможливим, оскільки позивач до них з відповідною заявою не звертався, а провести дії необхідні для дачі відповідного висновку під час розгляду спору судом неможливо, оскільки ОСОБА_1 на виклики до Служби у справах дітей Кремінської міської ради не з`являється. При телефонній розмові з ним, відмовився з`являтися до Служби у справах дітей. Також пояснила, що відповідачем створені належні та достатні умови для виховання та розвитку дітей.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 7) позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_9 07.05.2011 уклали шлюб, який було розірвано 03.01.2020 рішенням Кремінського районного суду №414/1856/19 (а.с. 74-75). Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9).

Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) , за вказаною адресою, відповідно до довідки №107 від 07.02.2019, зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 (а.с. 10-14, 17).

А як вбачається з довідки виконавчого комітету Кремінської міської ради від 06.05.2020 відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 29).

Позивач працює на посаді молодшої медичної сестри з 16.06.2011, характеризується позитивно, як за місцем мешкання так і за місцем роботи, та відповідно до інформації, наданої Новопетрівським дошкільним закладом, позивач за період відвідування даного закладу ОСОБА_3 з 2015 року по 2018 року зарекомендував себе позитивно (а.с. 15-16, 18).

ОСОБА_3 на підставі заяви батьків було зараховано до 1 класу Новопетрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів на 2018-2019 роки (а.с. 19).

Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 14.01.2019 було видано судовий наказ №310/10720/18, яким стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів (а.с. 76). Відповідно до довідки, виданої 08.07.2020 Бердянським МР ВДВС Південно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) відповідач сплатив аліменти у січні 2020 року 2179,55 грн, у лютому 2020 року 4113,52 грн, а у період з березня 2020 року по червень 2020 року останній аліменти не сплачував (а.с. 80).

Відповідач - лікарем-педіатром КНП «Центр ПМСД Кремінської райради», яка обслуговує дітей сторін, відповідно до декларацій з 04.12.2018 (а.с. 81-82), охарактеризована, як порядна матір, що піклується про стан здоров`я своїх дітей, сумлінно виконує батьківські обов`язки (а.с. 79) та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.с. 77-78). За місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 89).

Розпорядженням голови Кремінської районної державної адміністрації Луганської області №281 від 29.07.2020, за зверненням ОСОБА_2 було визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 83-86).

ОСОБА_3 , 2011 року народження, є учнем 3-Б класу Кремінської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 та навчається у вказаній школі з першого класу. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, ОСОБА_5 проживає з мамою, його батьки проживають окремо, під час проведення діагностики хлопчик відмовився малювати та розмовляти про батька, оскільки він ображений на батька, так як останній покинув їх, не зустрічається з ними, не подарував нічого на день народження хлопчика. Під час розмови про батька ОСОБА_11 почав нервувати, сильно стискати зуби та олівці в руках, почав забувати слова та плутатися у висловлюваннях. Хлопчик повідомив, що батько іноді телефонує мамі та просить по спілкуватися із сином, проте він відмовляється. З мамою у хлопчика гарні стосунки (а.с. 87-88, 90).

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дітей створені належні умови. За вказаною адресою проживають ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_10 . В родині панує атмосфера злагоди та взаєморозуміння. Позивач з теплотою та любов`ю розповідав про своїх дітей (а.с. 110).

Відповідно до довідки №2132 від 09.12.2020 позивач працює на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) виїзної спеціалізованої психіатричної бригади ШМД підстанції ШМД м. Бердянськ Бердянського відділення ЕМД з 01.02.2020 (а.с. 126)

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що будинок, розташований за вказаною адресою належить на праві власності батьку відповідача ОСОБА_12 . Умови проживання задовільні, для виховання, проживання та розвитку дітей створені належні умови. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце проживання: ОСОБА_12 , , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Стоснуки з дітьми добрі, теплі зі слів ОСОБА_2 . Батьки відповідача добре ставляться до онуків. В родині панує атмосфера злагоди та взаєморозуміння. Позивач з теплотою та любов`ю розповідав про своїх дітей (а.с. 169).

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до статей 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

На необхідності дотримання якнайкращого забезпечення інтересів дитини неодноразово наголошувалось в практиці Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», п. 135; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100).

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже з аналізу наведених норм матеріального права, суд робить висновок, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до пункту 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок), у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Пунктом 74 Порядку передбачено, що під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Тобто з аналізу ст. 19 СК України та пункту 74 Порядку суд приходить висновку, що при розгляді судом даного спору щодо участі одного з батьків у вихованні дітей обов`язковим є надання суду Органом опіки та піклування письмового висновку щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, проведення бесід з батьками, дітьми, родичами, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що відповідач чинить йому перешкоди у вільному спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні, що стало підставою для звернення до суду.

Судом встановлено, що на момент виникнення спору діти фактично проживають з матір`ю у м. Кремінна Луганської області. Позивач до подачі позову до суду не звертався до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дітей.

Суд, після відкриття провадження у даній справі, зобов`язав третю особу у справі Службу у справах дітей Кремінської міської ради, надати письмовий висновок про способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їх спілкування, який є обов`язковим під час розгляду даної категорії справ.

Служба у справах дітей Кремінської міської ради під час розгляду справи почала роботу з метою надання суду письмового висновку щодо розв`язання даного спору, під час якої звернулася до суду з клопотанням про витребування у Органу опіки та піклування Бердянської РДА Запорізької області акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача, а також неодноразово здійснювала виклик позивача для бесіди з метою складання письмового висновку. Проте позивач, який належним чином викликався Службою у справах дітей Кремінської міської ради, для проведення бесіди так і не з`явився, що унеможливлює надання суду третьою особою письмового висновку про способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їх спілкування, який є обов`язковим під час розгляду даної категорії справ судом. Тобто своїми діями позивач створив перешкоди в отримані доказу, який є обов`язком під час вирішення даного спору.

Частинами 1, 2 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням ухилення позивача від участі у наданні відповідним Органом опіки та піклування письмового висновку про способи участі батька у вихованні дітей, місця та часу їх спілкування, який є обов`язковим доказом під час розгляду даної категорії справ судом, що свідчить про недоведеність позивачем тих обставин на які він посилається під час обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 150,153,155,157,158,159 СК України, ст.ст. 4,7,13,19,245, 258-259,264-265,268,272,273, 352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи Орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Кремінської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини через їх необґрунтованість.

Повний текст рішення виготовлений 15 липня 2021 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кремінський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Костроба