У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

26.05.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду з даною заявою, матеріали справи якої були передані судді 29.06.2021 року, мотивуючи тим, що 25.02.2014 року рішенням суду у справі №357/15887/13-ц було задоволено позов ПАТ «Дельта банк» та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №001-28139-100911 від 10.09.2011 року в сумі 6572,36 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.. Згідно Договору №2230/К про відступлення прав вимоги від 23.04.2020 року до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, заявник просив замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження у виконавчому листі по справі №357/15887/13-ц, 2/357/280/14, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6572,36 грн., з ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду заяви повідомлений належним чином, в заяві просив розгляд справи здійснювати без участі представника заявника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про, день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні заяви виходить з наступного.

25.02.2014 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №001-28139-100911 від 10.09.2011 року в сумі 6572,36 грн. та судові витрати по справі в розмірі 229,40 грн. (а.с. 56-59). Рішення набрало законної сили 24.03.2014 року.

27.05.2014 року на виконання вказаного рішення суду від 25.02.2014 року ПАТ «Дельта банк» було направлено виконавчий лист по справі №357/15887/13-ц, 2/357/280/14.

23.04.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», від імені якого діє представник ОСОБА_2 на підставі довіреності, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадировим В.В., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020 року, укладено договір №2230/К, про відступлення прав вимоги (а.с. 94-95, 96), відповідно до якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. За цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

З витягу з додатку №1 до Договору №2230/Кпро відступлення прав вимоги від 23.04.2020 року (а.с. 95 зворотній бік), а саме витягу з реєстру договорів та боржників, до переліку входить кредитний договір №001-28139-100911 від 10.09.2011 року, позичальником якого є ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії платіжного доручення №UA95339075 (а.с. 97), новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» сплатило первісному кредитору ПАТ «Дельта банк» згідно п. 4 Договору №2230/К про відступлення прав вимоги від 23.04.2020 року, ціну права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 19.02.2020 року у справі №2-3897/10, провадження №61-45900св18).

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

В зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, 442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77а), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, місцезнаходження:м. Київ, вул. Коновальця, 36-Б), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити стягувача - ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» у виконавчому провадженні з примусово виконання виконавчого листа №357/15887/13-ц, 2/357/280/14, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості за кредитним договором №001-28139-100911 від 10.09.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 16.07.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко