РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Київський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Вареник К.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_2, Сайченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпаб» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ТОВ «Харківпаб» в якому просив суд стягнути з ТОВ «Харківпаб» на його користь 1200 грн. матеріальної шкоди, 3% річних у сумі - 108 грн., та інфляційні витрати та пеню - 1048,32 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу.

Свій позов обґрунтовує тим, що 12.10.2017 позивач разом з колегами вирішив відпочити в ресторані « STARGOROD », який належить ТОВ «ХАРКІВПАБ». З метою розміщення великої кількості відвідувачів, адміністратор закладу, запропонувала здійснити бронювання столику через веб-сайт закладу. Близько 20-ї години, позивач через веб-сайт закладу, заповнив форму попереднього бронювання столику та сплатив авансовий платіж у розмірі 1200 грн. з банківської картки. Однак, адміністратор закладу, відмовилась обслуговувати замовлення, мотивуючи свою відмову тим, що бронювання столику було зроблено на попередній день - 11.10.2017 року. У зв`язку з відмовою обслугувати замовлення, позивач запропонував повернути йому, сплачені 1200 грн. авансового внеску, на що адміністратор закладу відповіла, що авансовий платіж за бронювання столику заклад не повертає. На зауваження позивача, щодо некоректної роботи веб-сайту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , через який він здійснив бронювання столу, адміністратор не реагував. Позивач зателефонував в той же день на контактний номер закладу, та попросив його розібратися у зазначеній ситуації, однак в телефонному режимі йому повідомили, що адміністрація закладу гроші не повертає, навіть якщо вони сплачені за попередній календарний день. Внаслідок такого неналежного обслуговування та поведінки працівників ресторану, позивач отримав вкрай негативні емоції, чим фактично йому завдано моральну шкоду. Тому він звертається до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також 3 % річних, інфляційні витрати та пеню, а всього просить стягнути з відповідача 22 586,90 грн.

07.12.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначає, що позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог не надано доказів того, що він дійсно звертався за телефоном на контактний номер закладу, з проханням розібратися з некоректною роботою сайту, а йому начебто повідомили про те, що адміністрація закладу гроші не повертає, навіть якщо вони сплачені за попередній календарний день. Також представник відповідача у відзиві зазначав про те, що наданий роздрукований скріншот сторінок веб-сайтів, мобільного додатку «Приват 24» не вважається письмовим доказом не надання позивачу послуг. Крім того, у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що бронюючи столик через сайт ресторану « Старгород », для чого використовувалась адреса ІНФОРМАЦІЯ_4 , потенційний клієт потрапляє на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відбувається безпосередньо саме бронювання. Обравши столик, з`являється вікно з правилами бронювання, які оприлюднено шляхом розміщення на сайті в січні 2017 року, знаходяться у вільному доступі ля ознайомлення Споживачами та затвердженні відповідним наказом. З 2017 року правила не змінювалися. До вказаних правил входить також в тому числі правило (мовою оригіналу) «в случае, если клиент не воспользуется услугами рестрана на дату и время бронирования, бронирование на любой другой день не переносится и стоимость бронирования клиенту не возращается». Для того, щоб перейти безпосередньо до сторінки з оплатою послуги бронювання, необхідно поставити галочку (шляхом кліку на ліву клавішу миші) напроти поля «С правилами бронирования ознакомлен и согласен». Зазначене поле є обов`язковим для заповнення і без проставлення галочки взагалі відсутня технічна можливість для бронювання. Таким чином, представник відповідача зазначає, що ознайомившись із публічною офертою та погодившись з нею шляхом вчинення конклюдентних дій (проставлення галочки навпроти відповідного поля та оплативши послуги з використанням онлайн платіжного засобу для оплати, приєднався до договору. У разі незгоди з умовами Правил укладання договору приєднання не є можливим. Тобто, особа, яка приєднується до умов договору (Правил бронювання), має можливість ознайомитись з ними до моменту вираження своєї згоди, яка виражається шляхом «кліка» на відповідному інтерактивному зображенні на екрані, в цьому випадку шляхом проставлення «галочки» у вікні «С правилами бронирования ознакомлен и согласен». Те що позивач сплатив зазначені послуги, свідчить про його згоду з Правилами бронювання, ці Правила є погодженні сторонами умовами договору. Також, представник відповідача зазначає про те, що позивач обґрунтовуючи матеріальну шкоду вважає, що вона полягає у понесених ним збитках внаслідок неналежного виконання відповідачем п. 3.7 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 219. ТОВ «Харківпаб» надає можливість Споживачу забронювати столик та сплатити за нього, а потім використати ці кошти для замовлення продукції ресторану. Все інше є лише припущенням позивача. Доказів того, що ним виявленні недоліки продукції відповідача, позивачем не надано. Також представник відповідача звертає увагу на те, що позивач в своїй позовній заяві посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» відповідно до якого, вимоги споживача підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Таким чином, останній день, коли позивач міг звернутися з такою вимогою до відповідача - це 12.10.2019. про те позивач цього не зробив. Також представник відповідача посилався на те, що позивачем не надано доказів того, що ТОВ «Харківпаб» вводить споживачів в оману або його діяльність є агресивною.

Щодо моральної шкоди, яка, як пояснює позивач в позовній заяві, начебто була завдана його діловій репутації адвоката, представник відповідача вказує, що дії позивача щодо бронювання столику в ресторані « Старгород » не пов`язанні зі здійснення ним адвокатської діяльності, та така інформації під час бронювання за умовами закладу не запитується. У позовній заяві про відшкодування шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Таким чином, позивач не довів суду належними та допустимими доказами, що діяльністю відповідача йому було спричинено моральну шкоду. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних, інфляційні витрати та пені, представник відповідача зазначає, що не є зрозумілим, яким чином відповідач прострочив зобов`язання, чому позивач вважає, що він є кредитором , а відповідач - боржником, та чому у разі, якщо він так вважає, то не надає суду підтверджень, що він як кредитор звертався до боржника з письмовою вимогою про сплату цих штрафних санкцій. З урахуванням зазначеного, представник відповідача у своєму відзиві просив відмовити позивачу в задоволенні його позовним вимог в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Сайченко Я. надала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач прийняв (акцептував) пропозицію ТОВ «ХАРКІВПАБ». Представник позивача зазначає, що наданий відповідачем наказ та роздруківка з сайту не можуть бути належним доказом того, що позивач прийняв умови, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони відповідача.

Представники позивачів ОСОБА_2 та Сайченко Я.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідача ТОВ «Харківпаб» в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомленний своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, заслухваши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази та матеріали вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 12.10.2017 здійснив бронювання столу № 201 в ресторані STARGOROD . Відповідно до роздруківки з сайту ресторану STARGOROD вбачається, що дата резервування значиться 12.10.2017, в графі контактна інформація, вказано: ОСОБА_1 , в графі «сплачено» значиться про сплату 1200 грн., та далі зазначений код для пред`явлення на хостесі: НОМЕР_2 . Також зазначено, що оплата за бронювання столу пройшла успішно. (а.с. 14).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ресторан « STARGOROD »).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються рестораном, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим ресторан має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг ресторану) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до роздруківки скріншоту транзакції за рахунками ОСОБА_1 вбачається, що 12.10.2017 о 19:39:28 на рахунок ресторану STARGOROD здійснив переказ коштів в розмірі 1200 грн. (а.с. 12).

Згідно до роздруківки чеку 12.10.2017 на рахунок ресторану STARGOROD здійснено оплату на загальну суму 1200 грн. Однак суд звертає увагу, що час здійснення операції зазначений 19:14:11, тобто на 25 хвилин раніше, чим здійснено транзакцію та крім того, з наданого чеку не вбачається, ким саме було здійснено оплату (а.с. 13).

За клопотанням представників відповідача, у судовому засіданні також було оглянуто електронний доказ, а саме оглянуто веб-сайт, через який потенційний клієнт потрапляє на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, де відбувається бронювання столу, з якого вбачається, що натиснувши на обраний столик, з`являється вікно з правилами бронювання, в тому числі про те, що (мовою оригіналу) «в случае, если клиент не воспользуется услугами ресторана на дату и время бронирования, бронирование на любой другой день не переносится и стоимость бронирования клиенту не возращается». Далі, для того, щоб перейти до сторінки з оплатою послуги бронювання, необхідно поставити галочку напроти поля «С правилами бронирования ознакомлен и согласен». Також вбачається, що вказане поле є обов`язковим для заповнення та без проставлення галочки відсутня технічна можливість для кінцевого етапу бронювання. Таким чином, встановлено, що сплативши 1200 грн. за послугу бронювання, позивач повинен був надати свою згоду на прийняття правил та ознайомитись з ними.

Оглянувши веб-сайт сторінки відповідача судом також було встановлено, що Правила бронювання в ресторані « STARGOROD », які розміщені на ньому, були незмінними з 01.12.2016, що підтверджується наказом №2 від 01.02.2016 про затвердження та публікацію Правил бронювання в ресторані « STARGOROD » та додатком №1 до наказу № 2 від 01.12.2016 затвердженого директором «Харківпаб» ОСОБА_4 (а.с. 47-48).

За вказаних обставин, зробивши 12.10.2017 року замовлення на бронювання столу та здійснивши оплату, позивач фактично погодився із запропонованими умовами публічного договору з боку ТОВ «Харківпаб», які викладені на сайті та був обізнаний з правилом, що у разі, якщо клієнт не скористався послугами ресторану на дату та час бронювання, бронювання на будь-який інший день не переноситься та вартість бронювання клієнту не повертається. Доказів того, що 12.10.2017 позивачем було здійснено бронювання на 11.10.2017 суду не надано. Крім того, суду не надано також і доказів того, що 12.10.2017 позивачу було відмовлено в обслуговуванні, у зв`язку з тим, що бронювання здійснено на 11.10.2017, та з даного приводу позивач звертався до відповідача для врегулювання цього питання шляхом надання послуги 12.10.2017 , або повернення авансового платежу. Взагалі, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що бронювання здійснено попереднім числом та те, що позивач не отримува послугу відвідування ресторану STARGOROD , адже відвідування ресторану не передбачає подачу паспорту або іншого документу клієнтом, закладом не ведеться облік відвідувачів у будь-який спосіб. Позивач на протязі трьох років не звертався до відповідача з відповідними претензіями, та подав позовну заяву в останній день строку позовної давності.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також те, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які викладенні в позовній заяві, в задоволенні позовним вимог позивача слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позову позивача відмовлено в повному обсязі, то судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

Стосовно вимог представника відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. суд вважає необхідним відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Оскільки представником ТОВ Харківпаб" не надано попередній розрахунок вартості послуг адвоката, а також документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок позивача судових витрат на професійну правничу допомогу відповідача.

Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 265,268,273 ЦПК України, ст. ст. 633, 634 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВПАБ» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1200,00 грн., 3% річних в розмірі 108,00 грн., інфляційних витрат та пені в розмірі 1048,32 грн., а також моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:.

Суддя: С.Л. Шаренко