Ухвала

16 липня 2021 року

м. Київ

справа № 477/142/21

провадження № 61-10635ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ільків Микола Миколайович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»), в якому, остаточно сформулювавши позовні вимоги, просив стягнути страхове відшкодування, яке складається із 38 400 грн компенсації моральної шкоди, та 36 101,38 грн витрат на поховання, а також пеню в розмірі 63 771,16 грн за порушення строків виплати страхового відшкодування, три проценти річних в розмірі 7 078,62 грн та інфляційні витрати у розмірі 14 847,65 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 березня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 з ПАТ «НАСК «Оранта» 48 901,38 грн страхового відшкодування, з яких відшкодування моральної шкоди становить 12 800 грн, відшкодування майнової шкоди - 36 101,38 грн, а також 41 866,51 грн пені, 4 633,61 грн три проценти річних та 11 102,44 грн втрат від інфляції. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 червня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 березня 2021 року в частині стягнення пені та 3% річних за порушення строків виплати страхового відшкодування, та витрат на правову допомогу змінено, стягнуто з ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 3 480,68 грн пені та 864 грн - 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а також 2 445,99 грн витрат на правову допомогу. Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області

від 15 березня 2021 року в частині стягнення збитків від інфляції скасоване та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у стягненні збитків від інфляції, рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 березня 2021 року в частині стягнення судового збору змінено, стягнуто з ПАТ «Національна страхова компанія «Оранта» на користь держави 75,51 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції, рішення суду в частині стягнення страхового відшкодування залишено без змін.

26 червня 2021року засобами поштового зв`язку представник

ОСОБА_1 - адвокат Ільків М. М.,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подав касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 червня 2021 року у справі № 477/142/21.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії», № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії».

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у розглядуваній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2021 року (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Справа № 477/142/21є малозначною в силу закону. Належність справи до категорії малозначних була передбачуваною.

Заявник вважав, що наявні випадки передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Незгода позивача із оскаржуваним судовим рішенням не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі; належність справи до категорії малозначних була передбачуваною; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ільків Микола Миколайович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 червня 2021 року в цивільній справі № 477/142/21.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта