СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/171/21
пр. № 2/759/2783/21
16 липня 2021 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Войтенко Ю.В.,
за участі секретаря судових засідань Проневич В.В.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2021постановлено відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, розгляд справи проводити за правилами позовного (загального) провадження, призначити підготовче засідання.
Відповідно до ухвали суду від 29.04.2021 підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 22.06.2021 представник позивача заявив усне клопотання про витребування доказів у справі.
22.06.2021 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника позивача про витребування доказів у справі задоволено.
Позивач в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Повідомила, що мати самоусунулась від виконання своїх обов`язків, не цікавляться життям дітей, допомоги не надає, зі святами не вітає, не піклується, не бере участі у їх вихованні. Вказувала, що через небажання матері, дитина не може навіть подати документи для вступу в колледж. Просила позов задовольнити.
Відповідачі у справі в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилали, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили. В зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не подали.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідачів та третьої особи за правилами позовного провадження та в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивач не заперечувала щодо такого вирішення справи.
Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.07.2021 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки: ОСОБА_9 , ОСОБА_2 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_9 , ОСОБА_2 .
Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із характеристикою, підписаною директором ТзОВ «Теплоенергосервіс 2100» та скріпленою печаткою підприємства, ОСОБА_1 працює на посаді сортувальниці з лютого 2020 р. За період перебування на посаді зарекомендувала себе позитивно, як фахівець у певній галузі виробництва. Ділові якості проявила на рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів не надходило. В колективі користується повагою та авторитетом.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.11.2020 умови проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 задовільні, бабуся з дітьми займають одну кімнату у 3-х кімнатному помешканні, квартира облаштована необхідними меблями та технікою. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
У поясненнях від 10.02.2020 до начальника служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Удод Олена Володимирівна зазначає, що проживає окремо від ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . ОСОБА_1 надає бачитися з дітьми.
Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_1 на посаді сортувальниці ТОВ «Теплоенергосервіс 2100» за червень-листопад 2020 усього отримала заробітної плати у розмірі 57 500,00 грн.
Відповідно до листа служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.11.2020 №НО-2917 службою у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації прийнято рішення про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залишилися без батьківського піклування до сім`ї ОСОБА_1 .
Відповідно до листів №121 від 19.11.2020, №135 від 17.11.2019 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перебувають на диспансерному обліку, протягом останнього року діти приходять у супроводі бабусі, завжди мають охайний стан, рекомендації лікаря з приводу лікування та забезпечення необхідними лікарськими засобами здійснюються належним чином.
Відповідно до висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , відносно її дітей, неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 від 30.04.2021 №107-40/2603 працівники служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації під час комісійного відвідування місця реєстрації та фактичного проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановили, що умови проживання дітей задовільні. Працівники служби у справах дітей та сім`ї неодноразово проводили профілактичну бесіду з матір`ю дітей, громадянкою ОСОБА_2 , щодо недопущення неналежного виконання батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, з метою соціально-правового захисту малолітніх дітей на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.04.2021 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківський прав громадянки ОСОБА_2 по відношенню до дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні дітей взагалі не приймає, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, що стало підставою для звернення з даним позовом.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ст.150 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач самоусунулась від виховання дітей, стосунків із дітьми не підтримує, не піклується як мати про своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, не піклуються про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дітей не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків.
Ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України.
Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач вихованням дітей не займається, необхідних умов для розвитку дитини не надає, долею та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, наміру приймати участь у житті дітей не виявляє, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками.
Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з останніми змінами), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.
В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із висновком висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , відносно її дітей, неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 від 30.04.2021 №107-40/2603 з метою соціально-правового захисту малолітніх дітей на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.04.2021 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківський прав громадянки ОСОБА_2 по відношенню до дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини.
В судовому засіданні наданими позивачем документами достеменно встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість брати участь у вихованні своєї дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків. На спростування доказів позивача відповідачем, який, знаючи про розгляд даної справи, не надано жодного доказу.
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дітей з боку матері, небажання відповідача та його свідоме ухилення займатися вихованням дітей та матеріально забезпечувати дітей, спілкуватися з ними, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дітей.
Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.166 СК України для відповідачів настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав.
При цьому позбавлення батьківських прав не припиняє обов`язку відповідачів по утриманню свого сина.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов`язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» за № 1370-VIIІ від 17.05.2016 року, який набрав чинності 08.06.2016 року, стаття 166 СК України доповнена частиною третьою, якою встановлено, що суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Приписами ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Судом встановлено, що відповідач працездатного віку, мешкає окремо від дітей, документів про те, що відповідач має постійний дохід (заробітну плату), суду не надано.
Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів на користь опікуна дитини в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1ст. 191 СК України.
На основі повного та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. А відтак, у кожної зі сторін є право на звернення до суду з позовом про збільшення (зменшення) розміру аліментів в разі настання передбачених законом умов.
Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 04.01.2021 року.
Щодо вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_4 , піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_3 слід зазначити про таке.
За нормами ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ч.4 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Згідно із ч.3 ст.63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.
Оскільки позивачем не дотримано процедури звернення до органу опіки та піклування з відповідною заявою про призначення опікуна та відсутнє подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна, що є обов`язковою вимогою відповідно до положень ч. 3 ст. 60, ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_4 , піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_3
А відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відмова в задоволенні цих вимог не перешкоджає ОСОБА_1 звернутись у встановленому законом порядку безпосередньо до органу опіки та піклування із заявою про призначення опікуном.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2 724,00 грн.
На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст.51 ч.2 Конституції України, ст.ст.3, 150, 155,157,164,166, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-260, 263, 264, 265, 268, 273280-283, 430 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь особи, яка буде виховувати дітей, аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.01.2020 до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір в розмірі 2 724,00 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Святошинським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Святошинського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 16.07.2021.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Третя особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація (місце знаходження: м. Київ, просп. Перемоги, 97, ).

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (місце знаходження: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, ).

Суддя Ю.В. Войтенко