Справа № 357/7033/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , про заміну стягувача правонаступником, -

В С Т А Н О В И В :

07.06.2021 рокуТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» звернулося до суду з даною заявою, матеріали справи якої були передані до провадження 29.06.2021 року, мотивуючи тим, що 22.10.2019 року заочним рішенням суду у справі №357/7033/19 було задоволено позов Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 44.102.1018.ФО_К від 26.10.2018 року. 28.03.2021 року на електронному майданчику відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1 до складу якого входять, права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, власником активів яких є Акціонерне товариство «Юнекс Банк», переможцем аукціону є ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС». 31.03.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора і до ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» перейшло право вимоги по відношенню до боржника - ОСОБА_1 за кредитним договором № 44.102.1018.ФО_К від 26.10.2018 року. У зв`язку з цим заявник просив замінити стягувача у виконавчому листі по справі №357/7033/19, 2/357/3300/19, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, з АТ «Юнекс Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС».

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду заяви повідомлений належним чином, в заяві просив розгляд справи здійснювати без участі представника товариства.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про, день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішення заяви виходить з наступного.

22.10.2019 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов Акціонерного товариства «Юнекс Банк до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» суму боргу за кредитним договором № 44.102.1018.ФО_К від 26.10.2018 року в розмірі 30268,21 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.(а.с. 41-44). Рішення набрало законної сили 26.11.2019 року.

31.03.2021 року між Акціонерним товариством «Юнекс банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03-2021 (а.с. 50-53, ), відповідно до якого фактор зобов`язується за плату передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання акту прийому-передачі прав вимоги за умови дотримання клієнтом суми фінансування. Після переходу прав вимоги до фактора, останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі, зазначеному в реєстрі прав вимог. Сторони засвідчують, що грошові кошти, які становлять суму фінансування, перерахована фактором в безготівковій формі на рахунок клієнта у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором шляхом їх безготівкового зарахування в сумі 4 850 000,00 грн. на рахунок клієнта.

З додатку №1 до Договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 року (а.с. 55-57), а саме витягу з реєстру прав вимоги станом на 31.03.2021 року, до переліку входить кредитний договір №44.102.1018.ФО_К від 26.10.2018 року, позичальником якого є ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії платіжного доручення №63 (а.с. 59), ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС`сплатило АТ «Юнекс банк» згідно Договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 року, суму фінансування.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Статтею 1077 ЦК України визначено договір факторингу як договір, за яким одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Договір факторингу є правочином, який характеризується, зокрема, тим, що йому притаманний специфічний суб`єктний склад: клієнт, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 ЦК України), фактор, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 ЦК України) та боржник.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 19.02.2020 року у справі №2-3897/10, провадження №61-45900св18).

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

Тому, у зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , про заміну стягувача правонаступником, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, 442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС»(, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007), заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 ), про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити стягувача - Акціонерне товариство «Юнекс Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС`у виконавчому листі по справі №357/7033/19, 2/357/3300/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» суми боргу за кредитним договором № 44.102.1018.ФО_К від 26.10.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 16.07.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко