Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Радченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання їх неповнолітніх дітей. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 до 22 липня 2020 року. Від шлюбу народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу, діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишилися проживати з позивачкою, а дитина ОСОБА_10 залишився проживати з відповідачем. Дійти згоди з відповідачем щодо місця проживання спільних дітей не вдалося. Відповідач наполягає на тому, щоб всі діти проживали разом з ним, однак старші діти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 висловлюють бажання проживати з позивачкою. Крім того, відповідач фактично самоусунувся від виконання свого обов`язку з утримання дітей до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. На підставі викладеного просила визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з позивачкою ОСОБА_1 , а місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з відповідачем.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю. Відповідно до наданого висновку, не заперечує проти визначення місця проживання дітей в запропонованому позивачкою варіанті, а саме: місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , а дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, на адресу суду надано висновок виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 01-01-23-41 від 26 лютого 2021 року про доцільність визнання місця проживання неповнолітніх дітей.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2006 року по 22 липня 2020 року.

Так, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Старий Крим м.Маріуполя Донецької області (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 ).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Маріуполі Донецької області (паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 ).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 17 січня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №64, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження (видане повторно) серія НОМЕР_4 , виданого 09 червня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №189, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 . Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 11 січня 2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №30, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 . Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження (видане повторно) серія НОМЕР_6 , виданого 09 червня 2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №825, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 . Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

За довідкою про склад сім`ї від 14 вересня 2020 року, встановлено, що діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом досліджено надані відповідачем документи, а саме: 1) характеристику за місцем проживання, видану Кальміуським ВП ЦКП ГУНП в Донецькій області від 02 грудня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_2 зарекомендував себе за місцем проживання з позитивного боку, у зловживанні алкогольними напоями помічений не був, скарг від сусідів та родичів на його поведінку не надходило, приводів не мав, 2) сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду №937288, 3) медичну довідку про проходження психіатричного огляду №429564, відповідно до якої ОСОБА_2 , 4) довідки з місця роботи, відповідно до якої ОСОБА_2 з 12 грудня 2019 року працює на посаді слюсаря-ремонтника ТОВ «Метінвест-Промсервіс» та за період часу з 01 травня 2020 року по 31 жовтня 2020 року фактично отримав заробітну плату в розмірі 74865,04 грн., 5) акт візиту до родини №31 від 05 червня 2015 року, затверджений директором Іллічівського районного Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, щодо випадку, який мав місце в родині 04 червня 2015 року, 6) заяву ОСОБА_2 , подану до Маріупольської міської ради 19 серпня 2020 року з приводу встановлення місця проживання дітей.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 01-01-23-41 від 26 лютого 2021 року, при розгляді комісією з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 12 лютого 2021 року, було враховано думку дітей та визнано доцільним встановити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_1 , а малолітнього ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_2 .

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за №789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняючи позовні вимоги, виходить насамперед з інтересів та думки самих дітей, з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дітей, а також визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей в повному обсязі, оскільки це відповідає їх інтересам.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.7, 141, 150, 151, 153, 157, 160,161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва