Справа № 541/1677/18
Номер провадження 2/541/6/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 липня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М.

ОСОБА_1 його представника адвоката ОСОБА_2

ОСОБА_3 її представника адвоката Позняк О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в натурі та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя,

установив:

У серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому виклав прохання здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

- 17/50 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 .

- 8/25 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 .

- 17/20 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_2 .

- 17/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:072:0095, розташованої в АДРЕСА_2 .

- 3/20 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_2 .

- 3/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:072:0095, розташованої в АДРЕСА_2

- земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0047.

- земельної ділянки площею 0,1818 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0048.

- житловий будинок літ «А-1» площею 59,1 кв.м., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_3 .

- незавершене будівництво житлового будинку літ. «Д-2» та споруди що розташовані в АДРЕСА_3 .

Ухвалою суд від 20.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що у її змісті недостовірно вказано вартість майна, яке пропонує відповідач для поділу. Також ОСОБА_3 вказує, що її колишнім чоловіком не в повній мірі зазначено майно, яке набуте в період шлюбу. Так позивачка вказала про наявність двох автомобілів та двох гідравлічних машини, а також коштів в установах банку, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

20.09.2018 скориставшись своїм правом ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву, в якій вказала, що окрім переліку майна зазначеного у позовній заяві ОСОБА_1 , поділу також підлягає автомобіль «Mercedes-Benz Е 250», д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску; автомобіля «Renault Kango», д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску; гідравлічний листозгин МВ7 63Т-2500, гідравлічна ріжуча машина МS7 6-2500 та кошти, які перебувають на рахунках в банках відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

10.09.2018 ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України, в якій обґрунтовано позицію щодо оцінки майна, яке піддягає поділу, також додатково обґрунтовано варіант поділу запропонованого позивачем.

19.09.2018 ОСОБА_1 до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій до майна, яке позивач пропонував до розподілу у первісному варіанті позовної заяви, додано два автомобіля, які зазначила ОСОБА_3 у відзиві та зустрічній позовній заяві.

Ухвалою суду від 16.10.2018 відкрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Також в підготовчому судовому засіданні розглянуто клопотання сторін. Задоволено клопотання ОСОБА_3 про призначення оціночної експертизи нерухомого майна з метою встановлення його вартості на момент розгляду справи. Також призначено експертне дослідження для встановлення вартості автомобілів, які є предметом спору.

18.02.2019 на адресу суду повернулись матеріали справи з експертної установи з повідомленням про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної та оціночно земельної експертиз, у зв`язку із незабезпечення доступу до об`єктів дослідження ОСОБА_1

22.04.2019 до суду ОСОБА_3 подала уточнену зустрічну позовну заяву, в якій виклала прохання постановити рішення про визнання права на Ѕ частку спірного майна, що є об`єктом спільної сумісної власності без поділу майна в натурі. Свої уточнені вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що ОСОБА_1 ухилився від оціночних експертиз, що позбавляє можливості провести розподіл виходячи з рівності часток співвласників у майні подружжя.

Ухвалою суду від 08.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду .

В судовому засіданні 26.10.2020 судом задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено комплексну судову оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизи за наслідками проведення якої визначено вартість спірного майна.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 та його представник, адвокат Педорич В.І., просили задовольнити первісну позовну заяву відмовивши у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , вказуючи на те, що функцією суду є розподіл майна подружжя та його виділ в натурі, а не визначення ідеальних частин у спільному майні кожного з подружжя, що не вирішує спір по суті. Також ОСОБА_1 заперечується факт існування спільного майна, такого як гідравлічного листозгину МВ7 63Т-2500, гідравлічної ріжучої машини МS7 6-2500, а також коштів, які перебувають на рахунках в банках відкриті на його ім`я. При проведенні поділу майна позивач за первісним позовом просив врахувати можливість використання конкретного майна для продовження його підприємницької діяльності та рівень конфронтації відносин між сторонами, який виключає можливість спільного використання майна без створення нових конфліктів.

ОСОБА_3 та її представник, адвокат Позняк О.М., наполягали на повному задоволенні зустрічної позовної заяви, вказуючи на неможливість розподілити об`єкти спільної сумісної власності в натурі в цілому. Посилались на несправедливість у разі виділення ОСОБА_3 об`єкту незавершеного будівництва, що поставить її у скрутне матеріальне становище, у разі вжиття заходів до добудови об`єкта. Просили врахувати, що ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, а ОСОБА_3 навпаки має намір зайнятись підприємницькою діяльністю, у разі виділення їй саме об`єктів, які мають господарське цільове призначення.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справа, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11 січня 2002 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргород Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року їх шлюб розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей та одну повнолітню доньку, які проживаю з ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 сплачує на їх утримання аліменти.

В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, тобто серпня 2018 року, сторонами набуте нерухоме та рухоме майно, про яке вказує позивач у первісному позові та в подальших уточнених позовних заявах та зустрічних позовних заявах.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Відповідно до своїх позицій сторони погоджуються, що до об`єктів спільної сумісної власності відносяться:

- 3/20 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_2 вартістю 307173 грн.

- 17/20 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_2 вартістю 1740646 грн.

- 17/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:072:0095, розташованої в АДРЕСА_2 вартістю 624434 грн.

- 3/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:072:0095, розташованої в АДРЕСА_2 вартістю 110194 грн.

- 17/50 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 вартістю 249153 грн.

- 8/25 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 вартістю 234497 грн.

- земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0047 вартістю 332675 грн.

- земельна ділянка площею 0,1818 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0048 вартістю 416867 грн.

- житловий будинок літ «А-1» та незавершене будівництво житлового будинку літ. «Д-2» та споруди що розташовані в АДРЕСА_3 вартістю 4246575 грн.

- автомобіля «Renault Kango», д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, вартістю 112990 грн. 26 коп.

- автомобіль «Mercedes-Benz Е 250», д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску вартістю 527774 грн. 05 коп.

Враховуючи докази надані ОСОБА_3 суд вважає, що до складу майна, що входить до спільної сумісної власності відноситься гідравлічний листозгин МВ7 63Т-2500 вартістю 304175 грн. та гідравлічна ріжучу машину МS7 6-2500 вартістю 343850 грн.

Представлення суду ОСОБА_1 документів про повернення вказаного майна постачальнику (том. 2 а.с. 171) не спростовують факту його придбання в період шлюбу та за кошти, які відносились до спільної сумісної власності. ОСОБА_1 надавши суду документ про повернення майна постачальнику не надав жодного документа, які б супроводжували фінансову частину договору поставки, який як мінімум передбачав 40 % оплати з моменту його підписання. Тому на переконання суду дане майно підлягає включенню до переліку майна, яке підлягає поділу з віднесенням його до частки ОСОБА_1 . Приймаючи таке рішення суд враховує можливість та необхідність використання машин у господарській діяльності ОСОБА_1 та його дії щодо приховування даного майна або коштів, які використовувались для його придбання від суду з метою уникнення його поділу з колишньою дружиною.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що у випадку, коли один із подружжя здійснив відчуження майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Суд не включає до об`єктів спільної сумісної власності колишнього подружжя, які підлягають поділу, кошти на рахунках в банківських установах відкритих на ім`я ОСОБА_1 , так як ОСОБА_3 не надано доказів наявності вказаних коштів. А вжиті судом заходи, за її клопотанням, щодо виявлення вказаних коштів не підтвердили їх наявності. Хоча суд враховує, що здійснення підприємницької діяльності, в тому числі із найнятими працівниками, без обігових коштів є неможливим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Згідно ст. 69 СК України кожен з подружжя має право на поділ майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності, шляхом виділення його в натурі в особисте майно та припинення спільної власності взагалі. Відповідно ст. 71 СК України у випадку неподільності об`єкту спільного майна, він присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Тобто, при наявності значної кількості об`єктів спільного неподільного майна суд, керуючись засадами цивільного судочинства, вважає за необхідне присудити частину об`єктів майна одному з подружжя, частину іншому і, таким чином, припинити як спільну власність, так і сам спір, як існуючий, так і такий що ймовірно виникне у майбутньому між подружжям, задовольнивши первісний позову ОСОБА_1 та відмовивши у задоволенні зустрічного позову. Таке рішення суду направлене на вирішення конфлікту між колишнім подружжям, тобто здійснення судом своєї базової функції ухвалення обов`язково рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитись. А спроби перемовин між сторонами призводять до виникнення правовідносин, які врегульовуються нормами кримінального права.

При виділенні майна ОСОБА_1 суд враховую можливість використання його для здійснення підприємницької діяльності та важливість даного майна в господарській діяльності. Визначаючи вказане як основоположний маркер при поділі, суд враховує важливість здійснення ним підприємницької діяльності, що забезпечує як суспільний інтерес в створенні робочих місць, сплати податків, так і інтересів дітей сторін. Благополуччя яких залежить від сплати аліментів останнім.

Тому первісному позивачу виділяється комплексний об`єкт нерухомого майна, що складається з будівель за адресою АДРЕСА_2 ; автомобіль який перебуває у його користуванні, «Mercedes-Benz Е 250» 2013 р.в.; земельної ділянки площею 0,1818 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0048; гідравлічний листозгин МВ7 63Т-2500 та гідравлічну ріжучу машину МS7 6-2500 .

Виділення судом ОСОБА_3 частки будівель комерційного призначення по АДРЕСА_1 забезпечить її позитивну ініціативу та можливість зайнятись підприємницькою діяльністю особисто або отримувати прибуток від передачі комплексу в оренду. Виділення судом їй також комплексного об`єкту по АДРЕСА_3 , який складається з житлового будинку, недобудованого житлового будинку та господарських будівель на переконання суду відповідає її інтересам, так як вона виховує трьох дітей, однак не забезпечена власним житлом. А її небажання та неможливість здійснювати добудову не виключає можливість продажу даного нерухомого майна та придбання готового житла для проживання.

Загальна вартість майна, що являється предметом спору становить 9 551 003 грн. 76 коп. ОСОБА_1 судом виділяється майна на суму 4375113 грн. 50 коп. ОСОБА_3 судом виділяється майна на загальну суду 5175890 грн. 26 коп.

Суд не призначає сплату компенсації в зв`язку із присудженням неоднакового розміру частки майна із спільної сумісної власності, так як під час судового розгляду ОСОБА_3 довела факти погіршення стану нерухомого майна, яке суд виділяє саме їй, діями ОСОБА_1 , шляхом демонтажу металевих конструкцій. Також суд вважає завищену оцінку нерухомого майна експертом розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , до якого входить старий будинок, незвершене будівництво та земельна ділянка. На переконання суду експертом для визначення вартості некоректно при порівняльному підході використовувалась вартість добудованих об`єктів нерухомості без врахування віддаленості від центру міста, що значно впливає на його вартість.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати в розмірі 29811 грн. 12 коп., понесені позивачем та підтверджені наданими квитанціями про сплату судового забору та оплату експертних досліджень.

Керуючись ст.ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на наступне майно:

- 3/20 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_2 вартістю 307173 грн.

- 17/20 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_2 вартістю 1740646 грн.

- 17/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:072:0095, розташованої в АДРЕСА_2 вартістю 624434 грн.

- 3/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :50:072:0095, розташованої в АДРЕСА_2 вартістю 110194 грн.

- автомобіль «Mercedes-Benz Е 250», д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску вартістю 527774 грн. 05 коп.

- земельної ділянки площею 0,1818 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0048 вартістю 416867 грн.

Гідравлічний листозгин МВ7 63Т-2500 вартістю 304175 грн.

Гідравлічну ріжучу машину МS7 6-2500 вартістю 343850 грн.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на наступне майно:

- 17/50 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 вартістю 249153 грн.

- 8/25 частин комплексу нежитлових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 вартістю 234497 грн.

- земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_3 з кадастровим номером :50:060:0047 вартістю 332675 грн.

- житловий будинок літ «А-1» та незавершене будівництво житлового будинку літ. «Д-2» та споруди що розташовані в АДРЕСА_3 вартістю 4246575 грн.

- автомобіля «Renault Kango», д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, вартістю 112990 грн. 26 коп.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення права власності на частку у спільній сумісні власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 29811 грн. 12 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 14.07.2021.

Суддя О. А. Городівський