Справа № 296/512/21
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2021 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомир у складі головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Рожкової О.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про визнання письмової форми Типового договору розподілу з Додатками недійсними, ЕІС-коду не встановленим,-

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 22.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом, в якому просить визнати письмову форму Типового договору розподілу з Додатками недійсними, ЕІС-коду не встановленим.

1.2. 26.02.2021 ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Рожкової О.С. від розгляду вказаної справи. В обґрунтування поданої заяви посилається на відсутність неупередженого розгляду суддею Корольовського районного суду м. Житомира Рожковою О.С. справи та заяви про забезпечення позову, процесуальні рішення, постановленні під її головуванням оприлюднені з порушенням норм ЦПК України та пунктів 1, 2 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 19.04.2018 № 1200/0/15-18, що дають підстави заявити про недовіра судді при подальшому розгляді зазначеної справи.

ІІ. ЦИВІЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

2.1. Відповідно до частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

2.2. Статтею 37 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) у разі повторної участі судді в розгляді справи.

2.3. Відповідно до частини 3 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

2.4. Згідно з частини 2 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

ІІІ. ВИСНОВОК СУДУ

3.1. Перевіривши наведені у заяві ОСОБА_1 підстави для відводу головуючого у справі в частині прийняття процесуальних рішень з недотриманням вимог Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки незгода позивача з процесуальними рішеннями суду не є підставою для відводу, що визначена статтями 36-37 Цивільного процесуального кодексу України судді.

3.2. Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

3.3. У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

3.4. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

3.5. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

3.6. У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

3.7. Так, усі дії головуючого під час розгляду справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи. Проте, з метою запобігання недовіри позивача до суду та правосуддя вцілому, усунення сумнівів позивача в безсторонності головуючого у справі вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Рожкової О.С. підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Рожкової О.С. від розгляду цивільної справи №296/512/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про визнання письмової форми Типового договору розподілу з Додатками недійсними, ЕІС-коду не встановленим.

2. Передати справу №296/512/21 до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення складу суду у порядку ст.33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Рожкова