"09" березня 2021 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ

іменем України

09 березня 2021р. Справа 642/2437/20 Провадження №2/642/204/21
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Водолажко В.О.;

За відсутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відсутності відповідача ОСОБА_3 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання право власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст.524, 548, 549, 1268 ЦК України заявляє позовні вимоги до Харківської міської ради, а саме:

- визнати за ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) право власності на 37/600 частин житлового будинку літ. А-1, з житловою прибудовою літ.А1-1 прибудовова літ. а літ. а3, літ. а4, літ. а5, ганок літ. а1 та літ аб, надвірними будівлями дворова колонка №4, сарай літ. Б, льох літ. В, літня кухня літ. Д, сарай літ. П, вбиральна М, душ літ. К, гараж літ. Л, навіс літ. Н. та хвіртка 2 по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить:

- ОСОБА_1 - 37/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року по справі № 642/9541/14, - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13:

- ОСОБА_5 - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13;

- ОСОБА_3 - 163/600 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 18.08.2015 року (р№ 4-314).

74/600 - вказана частка спадщини залишилось відкритою, на яку позивач заявляє вимоги.

Відповідач, свого відзиву щодо заявлених позовних вимог, суду не надав.

Дослідженими доказами матеріалів справа судом встановлені наступні факти та обставини:

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 належить:

- ОСОБА_1 - 37/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року по справі № 642/9541/14, - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13:

- ОСОБА_5 - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13;

- ОСОБА_3 - 163/600 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 18.08.2015 року (р№ 4-314).

74/600 - вказана частка спадщини залишилось відкритою.

ОСОБА_4 - батько позивача, ОСОБА_6 - мати позивача.

Спочатку житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить батькам сторін в таких частках:

- 101/200 ч. на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 15.08.1964 р., рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 14.06.1984 р.;

- 62/200 ч. на підставі договору дарування, посвідченого 2-ю ХДНК 29.08.1984 р. ОСОБА_4 ;

- 37/200 ч. на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харков 15.08.1964 р., рішення народного суду Ленінського районного суду.

Після смерті батьків позивач та його брати, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , почали оформляти спадщину. Даний факт підтверджується рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13 10.06.2015 року по справі № 642/9541/14.

Після смерті матері право власності в порядку спадкування за законом по 163/600 було визнано за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року у справі № 642/4705/13 за позивачем та ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнав за собою право власності після смерті матер на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 18.08.2015 року (р№ 4-314).

За визначенням права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька позивач звернувся вже в 2014 році.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року були задоволені позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за позивачем право власності на 37/600 частин житлового будинку з надвірними будівлям по АДРЕСА_1 в порядку спадкування законом після смерті батька ОСОБА_4 .

В мотивувальній частині даного рішення зазначено, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 30.06.1999 року.

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 37/200 частини житлового буд з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги є рідні сини спадкодавця - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в передбачений законом шестимісячний строк, подав заяву до Другої Харківської державної нотаріат контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Дружина спадкодавця - ОСОБА_6 , яка також входила до спадкоємцем першої черги, від прийняття спадщини відмовилась на користь сина ОСОБА_1 .

Інших заяв від спадкоємцем до Другої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 або про відмову прийняття спадщини не надходило.

Спадкоємець, ОСОБА_3 , як зазначено позивачем та заперечувалося відповідачем, прийняв спадщину на на частину житлового будинку надвірними будівлями по АДРЕСА_1 після смерті батька фактично оскільки на момент його смерті проживав у вказаному домоволодінні.

Враховуючи те, що спадкоємець - ОСОБА_5 з заявою прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 нотаріальної контори не звертався, також він фактично не вступив в управління володінням спадковим майном, тобто відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) і спадкоємцем який відмовився від спадщини.

За таких обставин із врахуванням зазначеного позивач має право на спадкування за законом на частку спадкового майна - частину спірного будинку, яка належить на праві власності спадкодавцю, більше ніж ним заявлено у позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання права власності на 37/600 (37/200x1/3=37/600) частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за позивачем в порядку спадкування а законом після смерті батька - ОСОБА_4 ».

Таким чином, 74/600 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , на яке право власності залишається відкритим складається з:

- 37/600 частини на яку мати позивача відмовилась від спадщини після смерті батька на його користь та на яку позивач вимагає визнати право власності;

- 37/600 частини, яку відповідач ОСОБА_3 фактично прийняв після смерті батька.

На підставі встановлених фактів та обставини, суд дійшов наступному:

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ч.1 ЦПК України визначено:

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господар; цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлю обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані Перехідними та Прикінцевими положеннями ЦК України від 16.01.2003 року та нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

За змістом ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого.

У відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи те, що спадкоємець - ОСОБА_5 з заявою прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 нотаріальної контори не звертався, також він фактично не вступив в управління володінням спадковим майном, як того вимагає ст. 549 ЦК України (1963 року), за таких обставин із врахуванням зазначеного позивач має право на спадкування за законом на частку спадкового майна - частину спірного будинку, яка належить на праві власності спадкодавцю.

Отже, суд вважає, що вимоги про визнання права власності на 37/600 (37/200x1/3=37/600) частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 » є обґрунтованими.

Таким чином, 74/600 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , на яке право власності залишається відкритим складається з:

- 37/600 частини на яку мати позивача відмовилась від спадщини після смерті батька на його користь та на яку позивач вимагає визнати право власності;

- 37/600 частини, яку відповідач ОСОБА_3 фактично прийняв після смерті батька.

Отже, сукупність досліджених доказів, встановлених фактів та обставини, свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання право власності у порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) право власності на 37/600 частин житлового будинку літ. А-1, з житловою прибудовою літ.А1-1 прибудовова літ. а літ. а3, літ. а4, літ. а5, ганок літ. а1 та літ аб, надвірними буділями дворова колонка №4, сарай літ. Б, льох літ. В, літня кухня літ. Д, сарай літ. П, вбиральна М, душ літ. К, гараж літ. Л, навіс літ. Н. та хвіртка 2 по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М.Євтіфієв