Справа № 222/1482/20
Провадження 2/222/63/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.05.2020 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10.04.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Найстаршою дитиною ОСОБА_4 досягнуто повноліття 09.07.2020 року, після чого вона стала отримувати аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 в розмірі 16,5 % від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що оскільки відповідач перестав виплачувати аліменти на старшого сина ОСОБА_4 , 2002 року народження, із-за його повноліття, то у відповідача появилась змога виплачувати аліменти на молодшого сина в більшому розмірі, тому що отримувані 16,5% не задовольняють потреби дитини. Молодший син проживає разом з нею в м.Маріуполі в орендованій квартирі. Зазначає, що її матеріальний стан погіршився. Натомість відповідач не цікавиться життям сина ОСОБА_5 , не приймає участі у додаткових витратах на дитину, хоча має постійний дохід, а тому просить збільшити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі та ухвалено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.У встановлений судом термін відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що він не згоден з розміром аліментів які просить стягнути з нього позивач. Пояснив, що крім аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку доходу,але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, він також сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання. Просить звернути увагу, що його матеріальний стан від моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів не покращився, він отримує практично мінімальну заробітну плату яка на місяця складає приблизно 5400 грн. Крім того, він має непрацездатних батьків яким також надає допомогу. Також зазначає, що матеріальне становище позивачки значно краще ніж в нього бо її середня заробітна плата, як вона зазначає в позові, складає 11000 гривень. Аліменти у стягуваному розмірі за рішенням суду є достатніми для утримання неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 7)

Як зазначає позивач в позові, і це не оспорюється відповідачем, та не потребує доказування, рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.05.2020 року з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після досягнення сином ОСОБА_6 повноліття розмір аліментів які стягуються на утримання сина ОСОБА_5 становлять 16,5 % з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає положенням ч.ч.2,3 ст.183 СК України, згідно яких при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А якщо, після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Володарського районного суду Донецької області від 04.11.2020 року з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, до закінчення ним навчального закладу, але не довше ніж досягнення ним 23-х річного віку, починаючи з 25.08.2020 року. (а.с. 39-40)

Згідно довідки про доходи № 61 від 25.01.2021 року ОСОБА_2 працює сторожем у філії «Автодор № 4 ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» і розмір його доходу в середньому становить 5400 гривень на місяць. Розмір відрахованих аліментів із його заробітної плати на момент звернення позивачки з позовом 06 листопада 2020 року становить 2124.77 грн при заробітні платі 5278.93 грн, що становить 40,3% від його доходу. При цьому утримано податків 950.21грн. В грудні 2020 року із його зарплати 5539.25 грн були утримані аліменти в сумі 2229.55 грн, що становить 40,25 від його доходу. Сплачені податки -997.07 грн. (а.с.38)

Таким чином, доход відповідача після сплати податків та аліментів становить трохи більше від встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які обґрунтовують вимоги позивача і спростовують доводи відповідача, позивач не подала

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто, нормами закону чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Після дослідження всіх доказів по справі суд вважає, що позивачем не надано доказів, на підтвердження того, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та на момент звернення позивача з позовом , відбулось таке покращення матеріального або зміна сімейного стану відповідача або погіршення матеріального стану, чи стану здоров`я позивача , які давали б підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Із аналізу наданих доказів суд вважає, що матеріальне становище відповідача не покращилось.

Доводи позивача про те що у відповідача збільшився доход після припинення стягнення з нього аліментів на утримання старшого сина, який досяг повноліття , спростовуються рішенням суду від 04.11.2020 року про покладення на нього обов`язку утримувати повнолітнього сина ОСОБА_6 , 2002 року народження на період навчання в розмірі 1/6 частини його доходу, а також довідкою про розмір утримуваних аліментів. (а.с. 30,38)

Нормами ст. ст. 150,180, 181 СК України встановлено принцип рівності прав та обов`язків батьків по відношенню до неповнолітньої дитини, а тому обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини та забезпеченню належних умов для її розвитку покладається на обох батьків.

Посилання позивача про необхідність здійснення витрат на відвідування дитиною розвиваючих секцій не відноситься до аліментів, а є додатковими витратами, які підлягають стягненню у порядку ст. 185 СК України.

Крім того, суд не приймає як належний та допустимий доказ копію договору найму жилого приміщення від 05.02.2020 року, так як на момент звернення з позовом його дія закінчилась і він стосується витрат на утримання позивача, що немає значення для вирішення зазначеної справи, тому що предметом позову є збільшення аліментних витрат а не обов`язки відповідача щодо утримання дружини.

Також суд не приймає доводи відповідача про надання фінансової допомоги батькам, так як суду не надано доказів на підтвердження цих доводів.

З врахуванням зазначених положень законодавства, встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Судовий збір по справі за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на час подання позову до суду становить 840,80 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки в позові відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10,12,81,82,89,141,263,264,265,274-279 ЦПК України, ст.ст.180-182,192 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ј частки від всіх його видів заробітку ( доходу).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Доценко