Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року Новогродівській міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Пригода О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини, третя особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини, третя особа ОСОБА_3 , вказуючи на те, що він та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів (заробітку) за виконавчим листом на підставі рішення суду від 25.02.2014 року. В нього з ОСОБА_3 народилась друга дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на підставі судового наказу по справі №242/1801/21 від 22.04.2021 року. Посилається на п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, про те, що стягнення аліментів на двох дітей повинно бути у розмірі 1/3. Він працює на Авдіївському коксохімічному заводі та отримує невелику заробітну плату, після відрахувань з заробітної плати аліментів і сплати комунальних платежів йому майже нічого не залишається. Вважає необхідним зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , що стягуються з нього на користь відповідача з 1/4 частини до 1/6 частини, розмір аліментів зменшиться приблизно на 500 грн. в місяць, що за рік складає 6000 грн. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду від 25.02.2014 року на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу без її участі, проти позову заперечує, вказуючи на те, що зменшення розміру аліментів на утримання її дитини до 1/6 частини буде порушувати права та інтереси її дитини та погіршувати її становище порівняно з іншою дитиною позивача, на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини доходу. Документів в підтвердження свого матеріального стану, стану здоров`я дитини не надала.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно письмової заяви, просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини, третя особа ОСОБА_3 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 25.02.2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.12.2013 року і до повноліття дитини.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є позивач по справі ОСОБА_1 та третья особа по справі ОСОБА_3 .

Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 22.04.2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнути аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.03.2021 року і до повноліття дитини.

Судом встановлено, рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 25.02.2014 року з позивача на користь відповідача стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та третьої особи народився син ОСОБА_5 , на утримання якого судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 22.04.2021 року з позивача на користь третьої особи стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Позивач в обґрунтування позовних вимог зменшення розміру аліментів зазначає зміну сімейного стану, тоді як народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини. Наявність судового наказу, не підтверджує відрахування із заробітної плати позивача на користь третьої особи аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , в зв`язку з чим не підтверджує погіршення матеріального стану позивача. З судового наказу вбачається, що позивач та третя особа мешкають за однією адресою. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року справа №565/2071/19.

Таким чином позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.141, 150, 180-183, 192 СК України, ст. ст.12, 76-78, 80, 89, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини, третя особа ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: