Провадження №2/523/794/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Сокол Т.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування, зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування, зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на наступні обставини.

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , є користувачами кімнати АДРЕСА_1 , більш ніж 29 років. У позивачів виникла необхідність укласти з відповідачем договір найму вказаного жилого приміщення, та визнати за ними право користування кімнатами АДРЕСА_2 у вказаному гуртожитку.

На підставі дозволу Укрзалізниці Одеської залізниці Вагонного депо Одеса- Застава від 12.11.1990 року позивачі є користувачами кімнати АДРЕСА_1 , що перебував у віданні вказаного підприємства.

Згодом гуртожиток за адресою: АДРЕСА_3 був переданий до комунальної власності. Однак Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради, у компетенцію якої входить укладення договорів найму, не укладає з ними договір найму.

На підставі викладеного, позивач просять:

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради видати спеціальний ордер та укласти безстроковий договір найму жилого приміщення АДРЕСА_1 , з основним наймачем ОСОБА_1 зі складом родини з 2-х осіб ( ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ), предметом якого є жила кімната АДРЕСА_2 , на умовах передбачених Типовим договором найму жилого приміщення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, оскільки позивачі не надали доказів отримання ордеру на вселення до даної кімнати.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, ОСОБА_1 працювала на підприємствах АТ «Укрзалізниця».

В листопаді 1990р. станцією «Одеса-Сортувальна» було направлено звернення до Вагонного депо Одеса-Застава -1, Одеської залізниці ДП «Укрзалізниця» щодо надання дозвілу ОСОБА_1 на вселення до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , який перебував на балансі підприємства. (а.с.18)

За згодою Вагонного депо Одеса-Застава -1, Одеської залізниці ДП «Укрзалізниця», ОСОБА_1 постійно проживає у кімнаті АДРЕСА_1 , що підтверджується актами КК «Суворовський». (а.с. 11-12)

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Отже, жила площа у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 була надана позивачу відповідно до положень ЖК України.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Суд вважає, що сам факт відсутності відомостей про видачу ордеру позивачу на вселення до гуртожитку не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права користування спірним жилим приміщення, оскільки в судовому засіданні було встановлено факт наявності рішення про надання дозволу на вселення.

В судовому засіданні також встановлено, що 12.12.2013р. виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення № 461 «Про затвердження актів приймання-передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси гуртожитків з інженерними мережами, зовнішніми інженерними мережами та газовими котельнями, які належать державному підприємству «Одеська залізниця» та розташовані в м. Одесі».

З цього періоду управління гуртожитком по АДРЕСА_3 перейшло до територіальної громади та в повне господарське відання Комунального підприємства «ЖКС «Пересипський», а Суворовська районна адміністрації Одеської міської Ради виконує функції уповноваженого органу власника житлового фонду жилих та нежилих приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади.

25.06.2014р. року у мешканців гуртожитків сімейного типу комунальної власності, у тому числі по АДРЕСА_3 , виникла можливість на приватизацію жилих приміщень згідно з рішенням Одеської міської ради № 4810-VI від 25.06.2014 р. «Про надання дозволу на проведення приватизації жилих приміщень у сімейних гуртожитках комунальної власності».

Оскільки спірна кімната є кімнатою в сімейному гуртожитку то і вселення в гуртожиток і порядок користування гуртожитками регламентується ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) право користування кімнатою АДРЕСА_1 , зобов`язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) безстроковий договір найму жилого приміщення кімнати АДРЕСА_1 .

В той же час, суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині зобов`язання Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради видати спеціальний ордер на кімнату АДРЕСА_1 , оскільки ордер видається на вселення, а позивач вже тривалий час проживає в гуртожитку.

В той же час, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування, зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення, видачі спеціального ордеру на кімнату № НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 необхідно залишити без задоволення у повному обсязі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування, зобов`язання укласти договору найму жилого приміщення задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) право користування кімнатою АДРЕСА_1 .

3. Зобов`язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) безстроковий договір найму жилого приміщення кімнати №21 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 .

4. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов`язання видачі спеціального ордеру на кімнату № НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 - залишити без задоволення.

5. Позовні вимоги ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування, зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення, видачі спеціального ордеру на кімнату № НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Копію повного тексту рішення сторони можуть отримати у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2021