Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Василівського районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно за законом. У позовній заяві позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., розташованого за адресою буд. АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 . У позовній заяві позивач зазначає, що він є сином ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. У встановлений законодавством термін ОСОБА_1 звернувся до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом, про що була заведена спадкова справа №163/2016. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м, що належала померлому, проте він свідоцтва про право власності на будинок за життя не одержав. 07 жовтня 2020 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини на житловий будинок до ОСОБА_3 , державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, однак Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07.10.2020 року № 493/02-31 нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Надати нотаріусу документи, що підтверджують право власності на будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не має можливості. Цей будинок його батьки придбали у 1960 році. В цьому будинку мешкала його родина з 1960 року. Протягом життя батьки позивача мали право на отримання свідоцтва про право власності на будинок, але не скористались ним та не зареєстрували таке право. Тому ОСОБА_1 не має жодних документів, що підтверджували б право власності на цей будинок.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду від 25 січня 2021 року витребувано спадкову справу та закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.04.2016 року, серія НОМЕР_1 виданого Виконкомом Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

При житті ОСОБА_2 жодних заповітних розпоряджень не складав.

09 вересня 2016 року на підставі заяви сина ОСОБА_4 заведена спадкова справа №163/2016, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача ОСОБА_2 .

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

При звернені до нотаріуса з`ясувалось, що у ОСОБА_1 відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Постановою від 07 жовтня 2020 року №493/02-31 нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ним не надано нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Інші спадкоємці, що прийняли спадщину відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи №163/2016, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При житті ОСОБА_2 право власності на будинок не оформив.

На даний час право власності на вищевказане спадкове майно ОСОБА_1 не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Згідно довідок Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, №937 від 23.11.2020, що є додатком до позовної заяви та №854 від 07.10.2020, що міститься в матеріалах спадкової справи, головою домогосподарства за адресою: будинок АДРЕСА_1 , згідно по господарської книги №1 (за 2016-2020 роки, особовий рахунок НОМЕР_2 ) записаний ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за вказаною адресою та проживав з 1960 року по день смерті. Разом з померлим на день смерті та на протязі шести місяців після його смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований.

Згідно Витягу з звіту про експертну грошову оцінку, виконаного ФОП ОСОБА_5 за результатами проведеної станом на 19.11.2020 року грошової оцінки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 26,5 кв.м, складає 52168 гривень (а.с.14).

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що будинок АДРЕСА_1 , належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності за законом на вказаний будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок загальною площею 41,2 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., розташованого за адресою буд. АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик