Провадження №2/359/362/2021
Справа №359/222/20
07 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд Стандарт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -
І. Короткий зміст позовних вимог.
ІІ. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала пред`явлений позов у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник ТОВ «Фуд Стандарт» судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.63-64).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.86).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що з 09 березня 2017 року ОСОБА_1 була переведена на посаду директора з розвитку ТОВ «Фуд Стандарт», згідно копії наказу директора ТОВ «Фуд Стандарт» Реснянського А.В. №3 від 09 березня 2017 року (а.с.15).
На підставі наказу ТОВ «Фуд Стандарт» №01-1207 від 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України з 01 грудня 2017 року (а.с.48).
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані главою ІІІ «Трудовий договір», главою ХV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП України.
V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.
а. норми матеріального права.
За змістом ч.6 ст.43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
У відповідності до ст.21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
За змістом п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника.
У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.
Відповідно до абз.4 п.2, абз.3 п.4, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу
Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
б. норми процесуального права.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що місцезнаходженням ТОВ «Фуд Стандарт» є Київська область, м. Бориспіль, вул. Січнева, 1, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16-25).
Крім цього, встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до Головного управління Держпраці у Київській області з листом від 05 червня 2018 року щодо можливого порушення законодавства про працю адміністрацією ТОВ «Фуд Стандарт». Зокрема, за наслідком розгляду цього звернення та з метою вжиття заходів реагування було забезпечено проведення інспекційного відвідування ТОВ «Фуд Стандарт» за юридичною адресою: АДРЕСА_1 . Проте за вказаною адресою ТОВ «Фуд Стандарт» не виявлено. У зв`язку з цим направлено лист до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області з проханням надати відомості про місцезнаходження та контактні дані товариства (а.с.45-46).
Вказані письмові докази у своїй сукупності підтверджуються доводи позивача щодо її необізнаності про місцезнаходження ТОВ «Фуд Стандарт» та відсутність товариства за його юридичною адресою. У зв`язку з вказаною обставиною позивач об`єктивно була позбавлена можливості виконувати свої трудові обов`язки.
З огляду на це, наказ директора ТОВ «Фуд Стандарт» №01-1207 від 01 грудня 2017 року належить скасувати, а ОСОБА_1 поновити на посаді директора з розвитку з 01 грудня 2017 року.
Зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року (а.с.32-37) встановлено, що два попередні місці, що передували звільненню позивача вона не працювала. Крім цього, встановлено, що з червня 2017 року розмір посадового окладу позивача був збільшений до 900 гривень.
Тому при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом взято за основу розмір посадового окладу позивача, який становить 900 гривень. Період часу вимушеного прогулу позивача з 01 грудня 2017 року по 01 грудня 2018 року, тобто 12 календарних місяців.
VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2942 гривні 80 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ТОВ «Фуд Стандарт» на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 2942 гривні 80 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ч.6 ст.43 Конституції України, ст.21, п.4 ч.1 ст.40, ч.1 та ч.2 ст.235, ст.237-1 КЗпП України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити у повному обсязі.
Поновити ОСОБА_1 на роботі в товаристві з обмеженою відповідальністю «Фуд Стандарт» на посаді директора з розвитку з 01 грудня 2017 року.
Допустити негайне виконання заочного рішення в частині поновлення позивача на роботі.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення - 16 липня 2021 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський