Справа № 938/58/21
Провадження № 22-ц/4808/476/21
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Томин О.О., Пнівчук О.В.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області, спеціаліста-землевпорядника Верховинської селищної ради Тонюк Любові Миколаївни про визнання незаконними дій Верховинської селищної ради та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалуВерховинського районного суду, постановлену головуючим суддею Бучинським А.Б. 10 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Верховинської селищної ради, спеціаліста-землевпорядника Верховинської селищної ради Тонюк Любові Миколаївни про визнання дій Верховинської селищної ради протиправними та незаконними; визнання дій спеціаліста-землевпорядника Верховинської селищної ради Тонюк Л.М. протиправними та незаконними; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Верховинської селищної ради на його користь 100000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб; стягнення з спеціаліста - землевпорядника Верховинської селищної ради Тонюк Л.М. на його користь 50000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

Ухвалою Верховинського районного суду від 10 лютого 2021 року позовну заяву повернуто позивачу разом з усіма додатками до неї.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що залишаючи його позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що ним не конкретизовано які саме дії відповідачів слід визнати протиправними та незаконними. Позивач вважає, що і в первісній, і в уточненій позовних заявах він повно описав в чому полягає порушення його прав. На думку апелянта, суд неправильно оцінив обставини, які мають значення для справи, а саме неправильно дослідив надані позивачем докази: скріншоти та відео. На вказаному відео видно як спеціаліст-землевпорядник ОСОБА_2 перевищила свої службові обов`язки та обманула позивача, діючи від імені органу місцевого самоврядування. Відповідач попросила у ОСОБА_1 дозволу на прохід комісії через його земельну ділянку, але вже на подвір`ї позивача та без його згоди заявила, що вони розглядають клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо під`їзної дороги до їхніх господарств. Позивач вважає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію діям ОСОБА_2 та Верховиської селищної ради, а також встановити обгрунтованість позову під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати.

У надісланому на адресу апеляційного суду відзиві Верховинська селищна рада доводи апеляційної скарги заперечила. Додатково зазначила, що з наданого позивачем відеозапису можна почути як спеціаліст-землевпорялдник Верховинської селищної ради Тонюк Л.М. запитує ОСОБА_5 чи він не заперечує в роботі відповідача та комісії, на що позивач дав згоду. Відповідач вважає, що Верховинська селищна рада та спеціаліст-землевпорядник ОСОБА_2 не вчиняли незаконних та протиправних дій і не могли нанести моральної шкоди позивачу, а тому просить апеляційну скаргу відхили, а оскаржену ухвалу залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляла, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач не усунув недоліки поданої позовної заяви, а саме не конкретизував зміст позовних вимог та не зазначив які саме дії Верховинської селищної ради та спеціаліста-землевпорядника Верховинської селищної ради Тонюк Л.М. він вважає протиправними та незаконними, внаслідок чого суд позбавлений можливості визначити характер позовних вимог, а саме як таких, що виникли внаслідок публічно-правового спору чи приватно-правового, а відтак і правила судочинства за яким підлягає розгляду дана позовна заява. Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Процесуальні вимоги до змісту позовної заяви визначені ст. 175 ЦПК України.

В підпункті 1 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року роз`яснено, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Як слідує з матеріалів справи позивач на усунення недоліків позовної заяви подав до суду нову редакцію позовної заяви.

Відповідно до п. 4 та 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Подаючи позовну заяву в новій редакції, позивач вказав, що відповідач спеціаліст-землевпорядник Верховинської селищної ради Тонюк Л.М. обманула позивача, оскільки просила надати дозвіл на прохід комісії через його земельну ділянку. Натомість без дозволу ОСОБА_1 , перебуваючи на його земельній ділянці, відповідач заявила про розгляд клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо влаштування під`їзної дороги до їхніх господарств. Такими діями, на думку позивача, порушено його право на особисте життя, недоторканість житла, а також честь та гідність. ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 знаходилася на його подвір`ї без дозволу, чим перевищила свої службові та посадові повноваження. Таким чином, просив визнати дії Верховинської селищної ради протиправними та незаконними; визнати дії спеціаліста-землевпорядника Верховинської селищної ради Тонюк Л.М. протиправними та незаконними; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Верховинської селищної ради на свою користь 100 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в статті 189 ЦПК України визначено завдання підготовчого провадження, якими, зокрема, є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Також, згідно з п. 3 ч. 2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Відповідно ч. 3 ст.13 ЦПК України позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виявив надмірний формалізм, повертаючи позов особі, яка його подала.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що позовна заява, подана ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а вищевказані норми процесуального права визначають, що обставини та питання, які стали підставами для залишення позовної заяви без руху та в подальшому для її повернення, можуть бути вирішені в підготовчому засіданні.

Тому, повернення позивачу позовної заяви з підстав, викладених в оскарженій ухвалі, є передчасним.

За таких обставин оскаржувана ухвала не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ч.13 ст. 7, ст. ст. 369, 374, 379, 383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Верховинського районного суду від 10 лютого 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: О.О. Томин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 16 березня 2021 року.