Справа №628/635/18
Провадження №2/628/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

11 березня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську, Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 вказавши, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.10.2005 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».

17.07.2009 проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк) на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконав, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася після ухвалення рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013 р. за період з 01.02.2013 по 31.03.2018 у розмірі 27334,67 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн..

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27.03.2020 року заочне рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.05.2018 року у цивільній справі №628/635/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

30.09.2020 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мєтєльова П.А. до суду надійшла заява про застосування строків давності, в якій просить відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку давності, посилаючись на те, що позивач 28.02.2018 звернувся з позовом про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 27334,67 грн., що підтверджується вхідним штампом на позовній заяві.

Відповідно до наданих документів, а саме виписки по виданим карткам з кредитним лімітом вбачається, що картка АТ КБ «ПриватБанк» була нібито видана 27.10.2005. Відомостей про те, що станом на сьогодні відповідна карта не закрита позивачем не надано, а рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013, що перебуває у справі фактично підтверджується припинення договірних відносин між сторонами. Отже строк дії договору закінчився 26.06.2013, то саме з цього часу необхідно вирахувати строк позовної давності. Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо домовленості сторін стосовно збільшення строку позовної давності, а тому строк позовної давності повинен визначатися за загальними правилами.

03.11.2020, 09.11.2020, 19.11.2020 представником АТ КБ «ПриватБанк» надано до суду відзив на заяву, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, підтримав позицію, викладену у позовній заяві, а також додатково зазначивши, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитивним договором після ухвалення рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013 заборгованість до стягнення за період з 01.02.2013 по 31.03.2018 становить 27334,67 грн.: 27334,67 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.02.2013 по 31.03.2018.

Щодо строку дії договору та кредитної карти, то представник позивача зазначає, що по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Згідно Умов та Правил картковий рахунок це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці.

Згідно Умов та Правил «Картрахунки відкриті на невизначений строк».

Платіжна картка спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клієнта…тощо. Згідно Умов обслуговування банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначено в заяві та в пам`ятці клієнта. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно- правових відносин, які поєднані в одне ціле кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.

Так, представник позивача вказує, що кредитний договір чинний, а заперечення відповідача нічим не обґрунтовані.

Щодо строку позовної давності, то відповідно до п. 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 10/2011 р..

Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 24.02.2018 до спливу строку позовної давності.

Також згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

22.12.2020 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мєтєльова П.А. надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, враховуючи позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18). Враховуючи, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013 р. з відповідача достроково в повному обсязі стягувалась заборгованість, то з відповідача не можуть бути стягнуті відсотки за користування кредитом, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Також покладення на боржника нових додаткових зобов`язань як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи правову позицію викладену ВСУ у постанові по справі №6-2003цс15, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим суд не стягує штраф.

З урахуванням наведеного стягнення штрафу також не підлягає задоволенню.

Крім того, представником відповідача адвокатом Мєтєльовим П.А. подано заяву про застосування строків давності, в якій останній зазначає, що відповідно до наданих документів вбачається, що карта АТ КБ «ПриватБанк» була нібито видана 27.10.2005 строком на три роки, строк якої повинен був закінчитися 27.10.2008, як і строк договору, то саме з цього часу необхідно вираховувати строк позовної давності.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо домовленості сторін стосовно збільшення строку позовної давності, а тому строк позовної давності повинен визначатися за загальними правилами відповідно до ст. 257 ЦПК України.

01.02.2021 до суду від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла уточнена позовна заява, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.10.2005 у розмірі 36498,45 грн., а також судові витрати, посилаючись на вказані обставини в первісному позові, додатково вказавши, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2020 має заборгованість 36498,45 грн., яка складається з наступного: 7271,19 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 29227,26 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

26.02.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мєтєльова П.А. до суду надійшли пояснення, в яких він просить відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, посилаючись на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, що також узгоджується з правою позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 14.02.2018 у справі №564/2199/15-ц.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, в уточненій позовній заяві вказавши, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мєтєльов П.А. у судове засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 27.10.2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ «Приватбанк» (а.с. 12).

До цієї анкети-заяви на підтвердження умов кредитування банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua (а.с. 13-18).

Заочним рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 27.10.2005 року у розмірі 22840,73 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 230,41 грн., а всього 23071,14 грн.. Також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", в особі філії товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус"у Комінтернівському районі м. Харкова на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 200 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.10.2005 року (а.с. 6, 74). Дане рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як убачається з розрахунку, наданого позивачем на підтвердження суми заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно уточненої позовної заяви, підставою подачі якої є невиконання вищевказаного рішення суду, заборгованість відповідача станом на 31.12.2020 становить 36498,45 грн., яка складається з: 7271,19 грн. заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 29227,26 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 111-113)

Також на підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано до суду виписку по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 124-129)

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18).

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, після пред`явлення відповідачу вимоги про погашення всієї заборгованості (звернення до суду з позовною заявою по якій було винесено рішення 26.06.2013 року) кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов`язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом, Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5).

Таким чином, після ухвалення рішення суду від 26 червня 2013 року про стягнення суми боргу, позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи в суді не виконано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013, яке набрало законної сили, вимога про стягнення суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, згідно положень ст. 625 ЦК України не була заявлена, в підтвердження чого не надано відповідних доказів, у задоволенні позовної заяви слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 81, 82, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений вище строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя: В.В. Барабанова

М.П.