РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Вітера І.Р.

за участю секретаря судового засідання Баскакової А.М.,

представника позивача Завадської Я.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимир-Волинський до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення штрафу за самовільне користування централізованим водопостачанням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення штрафу за самовільне користування централізованим водопостачанням.

Свій позов обґрунтовує тим, що 14 травня 2020 року працівниками Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимир-Волинський (далі - УВКГ) було проведено обстеження водопровідних та каналізаційних систем за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведеної перевірки був складений акт № 1/7, в якому зафіксовані порушення правил користування системами комунального водопостачання, виявлено самовільне користування централізованим водопостачанням, а саме виведення шлангів з колодязя, що є грубим порушенням Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008 року (далі - Правила). У відповідності до п.3.3 Правил, у разі виявлення безоблікового водокористування за послуги з водопостачання виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. А тому підприємством нараховано відповідачам штраф в сумі 12280, 64 грн. Станом на 01.10.2020 року штраф за незаконне водокористування не сплачено. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідачів штраф за самовільне користування централізованим водопостачанням в сумі 12280,64 грн., а також судові витрати в справі.

Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача Завадська Я.В. позовні вимоги підтримала повністю. Вказала, що на території подвір`я домогосподарства відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться колодязь (раніше була колонка), який перебуває на балансі УВКГ. Проте вже протягом довгого часу вказана колонка не використовувалась, а тому усі труби у ній були заглушені, проте не опломбовані. Зазначила, що 14 травня 2020 року комісією працівників Управління було виявлено факт самовільного підключення шлангу відповідачами до систем централізованого постачання та користування водою у цьому ж колодязі. При цьому відповідачі чинили перешкоди у належному фіксуванні вказаної події, оскільки протягом тривалого часу не допускали працівників УВКГ до колонки. Після допуску на прибудинкову територію працівників УВКГ і обстеження колодязя, відповідачами було ліквідовано підключення до водопроводу. Зважаючи на це відповідачам нараховано штраф за незаконне водокористування в сумі 12280, 64 грн., який просила стягнути на користь позивача разом із судовими витратами.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов заперечили. В судовому засіданні заявили, що не являються власниками будинку АДРЕСА_1 , оскільки у відповідності до реєстраційних документів даний будинок належить ОСОБА_4 . Усі претензії УВКГ з приводу виниклого інциденту були адресовані саме ОСОБА_4 , а тому не розуміють чому саме їх залучено у справі відповідачами. В той же час вказали, що ОСОБА_4 , який є чоловіком відповідача ОСОБА_1 та батьком відповідача ОСОБА_2 придбав вказаний будинок у 2010 році разом із спорудженою поруч водяною свердловиною. У зв`язку з цим вони ніколи не були абонентами УВКГ та послугами централізованого постачання води не користувались. Із даних причин у них також не було жодної необхідності підключатись до мережі водопостачання УВКГ. Підтвердили факт наявності на подвір`ї колодязя, проте заперечили факт його використання з метою отримання води із мереж УВКГ. В той же час вказали, що 14 травня 2020 року працівниками УВКГ було зафіксовано шланг для поливання квітів, який лежав на землі поруч із колодязем. З невідомих причин ними було зроблені припущення про самовільне підключення вказаного шлангу до мереж УВКГ, проте вказані припущення не доведені у справі жодним доказом. У підтвердження зазначених ними обставин долучили до справи відповідні документи та фототаблиці із зображенням свердловини і колодязя УВКГ. Просили в позові відмовити.

Суд, вивчивши позовну заяву, з`ясувавши позиції сторін та дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що про необхідність відмови в задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю факту правопорушення, а відповідно й позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статті 46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що особи, винні у самовільному підключенні споживачів до об`єктів та систем питного водопостачання і водовідведення притягаються до відповідальності згідно із законами України.

Відповідно до ст. 47 зазначеного Закону, підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.

Лише Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу, № 190 від 27 червня 2008 року передбачено, механізм притягнення до відповідальності за без облікове водокористування, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Відповідно до п.п. 3.1-3.4 Правил, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Згідно п.4.1 Правил, для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Форма технічних умов наведена в додатку 1 до цих Правил.

На підставі п.4.3 Правил, забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом долученого до позову акту № 1/7 від 14 травня 2020 року обстеження водопровідних та каналізаційних систем, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено самовільне користування централізованим водопостачанням про що свідчив шланг виведений з колодязя. Абонент не допускав працівників УВКГ на прибудинкову територію для перевірки, після чого ліквідував дану врізку і допустив комісію УВКГ для перевірки, яка виявила свіжі сліди ліквідації даної врізки на який була встановлена неопломбована представниками УВКГ заглушка.

Представником позивача в судовому засіданні також долучені фототаблиці із місця події, які були оглянуті в судовому засіданні. Оглядом фототаблиць встановлено, що дійсно поруч із колодязем УВКГ на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 на землі лежить шланг жовтого кольору. Суд в цій ситуації також відзначає, що фотографія була виконана із території самого подвір`я на відстані близько 10 метрів до колодязя, проте самого факту підключення вказаного шлангу до мереж УВКГ на даному фото не відображено. Наступна фотокартка містить зображення середини колодязя, проте шланг жовтого кольору у нього не заходить, більш того до мереж УВКГ жодних несанкціонованих підключень встановлено не було. Дані фототаблиці не дають можливості суду ідентифікувати будь-які заглушки водопровідних мереж.

Інших належних доказів факту самовільного підключення до мереж УВКГ позивачем суду не подано.

Відтак, суд констатує, що позивачем не доведено належними доказами обставин відображених у акті № 1/7 від 14 травня 2020 року, зокрема:

-факту самовільного користування централізованим водопостачанням відповідачами, зокрема підключення до мереж УВКГ шлангу;

-здійснення перешкод відповідачами у допуску працівників УВКГ на прибудинкову територію для перевірки;

-ліквідації відповідачами чи іншими особами самовільного підключення;

-виявлення комісією свіжих слідів ліквідації несанкціонованого підключення;

-встановлення неопломбованої представниками УВКГ заглушки.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даному випадку докази позивача обгрунтовані виключно припущеннями на основі яких суд не може встановити не лише факт самовільного користування відповідачами централізованим водопостачанням, але і їх вину у вчиненні даного порушення.

Позивачем також не наведено належного обґрунтування підстав звернення із позовом саме до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та не залучення до справи належного відповідача ОСОБА_4 , який є власником нерухомого майна та у відповідності до ст.319 ЦК України не вправі використовувати своє право власності на шкоду іншим особам.

В той же час суд зважає і на те, що у відповідності до п.п.1.6, 5.8-5.10 Правил встановлення заглушок та їх опломбування віднесено до обов`язку підприємств та організацій, у яких вони перебувають на балансі, а відповідальність за цілісність пломби несе споживач.

В даному випадку мережі УВКГ у колодязі, який знаходився на подвір`ї за місцем проживання відповідачів не було опломбовано саме з вини позивача.

Також позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи відповідачів про недоцільність споживання ними води із систем централізованого водопостачання УВКГ у зв`язку із наявністю поруч власної водяної свердловини, яка надає їм можливість безкоштовно отримувати з неї воду не гіршої якості та у необмеженій кількості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі ст.ст.12, 13, 76-81, 83, 141,247,258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Володимир-Волинський до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення штрафу за самовільне користування централізованим водопостачанням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2021 року.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер