Провадження № 4-с/638/86/21
У Х В А Л А

іменем України

16 липня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючої судді Штих Т.В.

за участі секретаря Овчаренко К.В.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 стягувач акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» заінтересована особа приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, суб`єкт оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю « Оціночна компанія ВВК» на результати визначення вартості та оцінки майна,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова зі скаргою- стягувач акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» заінтересована особа приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, суб`єкт оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю « Оціночна компанія ВВК» на результати визначення вартості та оцінки майн.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що вона отримала повідомлення про результати оцінки майна, відповідно до якого вартість оцінки описаного та арештованого майна- нежитлової будівлі торгового центру, загальною площею 2842,8 кв.м., що розташовано за адресою АДРЕСА_1 , становить 346140 гривень. Заявник вважає, що звіт про оцінку майна протиправний, а дії приватного виконавця неправомірні. Заявник зазначає, що не була узгоджена дата оцінки, доступ до нежитлових приміщень є виключно у заявниці. Всі ці обставини свідчать про проведення оцінки без доступу до об`єкту оцінки. Заявник вважає порушеною процедуру проведення оцінки майна та просить визнати протиправними результати вартості та оцінки вказаного майна, визнати протиправними дії приватного виконавця Бабенка Д.А. стосовно проведення оцінки майна щодо об`єкта оцінки- описаного та арештованого вказаного вище майна, зобов`язати виконавця провести нову оцінку вказаного майна.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились. Стягувач, заінтересовані особи у судове засідання не з`явились. Про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином. причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши надані докази, матеріалами цивільної справи № 638/13251/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд прийшов до наступного.

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова ( суддя Шишкін О.В.) перебуває цивільна справа № 638/13251/14-ц, 2-638/1588/15 за позовом Публічного акціонерного товариства « Райффайзен банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ « Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

17 березня 2015 року у справі постановлено заочне рішення.

У подальшому сторони у справі зверталися з заявами:

-Заява про залучення до справи ТОВ « Форінт» у порядку правонаступництва ( 6/638/102/19)

-Скарга на дії державного виконавця ( 4-с-638/88/19)

- Заява про заміна стягувача ( 6/638/80/19)

-Скарга на постанову приватного виконавця ( 4-с/638/81/19)

-Скарга на постанову приватного виконавця ( 4-с/638/73/19)

-Скарга на дії державного виконавця ( 4-с/638/82/19)

-Скарга на дії виконавця ( 4-с/638/47/21)

Всі вказані скарги та заяви перебували та перебувають на розгляді у судді Шишкіна О.В.

Відповідно матеріали цивільної справи знаходяться у судді Шишкіна О.В.

07 травня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження судді Штих Т.В. надійшла скарга на результати визначення вартості та оцінки майна. З вказаною скаргою звернулась ОСОБА_1 .

З досліджених матеріалів цивільної справи ( основні матеріали) вбачається, що в провадженні судді Шишкіна О.В. перебуває скарга ОСОБА_1 де вона оскаржує дії приватного виконавця Бабенкак Д.А. щодо ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження № 56303978 на підставі виконавчого листа виданого Дзержинським районним судом міста Харкова № 638/13251Є14-ц від 08.08.2015, а також просить визнати незаконними дії приватного виконавця Бабенка Д.А. щодо визначення вартості майна боржника, а також просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах справи міститься повідомлення ОСОБА_1 від 22 червня 2018 № 1397 про результати оцінки майна

Відповідно до листа від 27 вересня 2019 року № 4965 приватний виконавець Бабенко Д.А. надіслав постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку зі сплатою як основаного боргу так і винагороди приватного виконавця. З матеріалів справи не вбачається, що вказане виконавче провадження відновлено чи продовжує існувати.

Судові засідання по скарзі, яка перебуває в провадження судді Шишкіна О.В. з 03 грудня 2019 року відкладаються.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Порядок судового оскарження передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII), відповідно до ч. 1 ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

У ч. 5 ст. 57 Закону № 1404-VIII зазначено, щовиконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 вказаного Закону положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1140, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

П.п. 15, 16 Національного стандарту № 1 передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки.

Пунктом 51 вказаного стандарту передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

При цьому суд враховує, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

Закон не містить обов`язку приватного виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності. Натомість, зацікавлена сторона може подати державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку і, в разі відмови останнім у призначенні рецензування звіту, може оскаржити його дії.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку дії державного виконавця відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та її скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 352, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 стягувач акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» заінтересована особа приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, суб`єкт оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю « Оціночна компанія ВВК» на результати визначення вартості та оцінки майна залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У випадку, якщо ухвала була постановлена за відсутності особи в той же самий строк з моменту отримання вказаної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 19 липня 2021 року.

Суддя Т.В. Штих.