Постанова

Іменем України

03 березня 2021 року

м. Київ

справа № 538/1186/20

провадження № 61-18324св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової В. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень

у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло Микола Миколайович,

стягувач - Лохвицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області,

боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Ранок»,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги- Харківецька сільська рада Лохвицького району Полтавської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 липня

2020 року, постановлену у складі судді Бондарь В. А., та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень

у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло М. М. (далі - державний виконавець) звернувся до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в передбаченому законом порядку, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Ранок» (далі - ТОВ «Ранок»), Лохвицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - Лохвицька ОДПІ ГУ ДПС у Полтавській області).

Подання державного виконавця мотивовано тим, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області) 16 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51440531 з виконання вимоги Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 02 лютого 2016 року

№ Ю-286-25 про стягнення заборгованості з ТОВ «Ранок» на користь Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області у розмірі 185 032,17 грн.

У рамках зведеного виконавчого провадження, до якого входить виконавче провадження № 51440531, реалізовано рухоме майно та нерухоме майно, що було зареєстровано за боржником ТОВ «Ранок» ().

Державний виконавець вказував, що на вимогу виконавчої служби

від 03 листопада 2014 року представником боржника надано пакет документів щодо наявного рухомого та нерухомого майна, серед якого наявна довідка про балансову вартість майна, що рахується на окремому балансі ТОВ «Ранок» та яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Посилався на те, що боржник знаходиться в стані припинення, інше належне йому рухоме та нерухоме майно реалізовано, однак коштів недостатньо для задоволення вимог стягувачів за судовими рішеннями, тому постала необхідність у наступній черговості реалізації майна боржника, що рахується за боржником, але не зареєстроване у визначеному законом порядку.

Державний виконавець просив суд надати дозвіл звернути стягнення на майно боржника, що згідно з довідкою про балансову вартість майна рахується за ТОВ «Ранок», але яке не зареєстроване в установленому законном порядку, а саме: корівник № 4 , що знаходиться за адресою:

вул. Шкільна, 6є, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/8, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

механічна майстерня, що знаходиться за адресою:

вул. Шкільна, 6в, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

гараж, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6б, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник № 3 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6е, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник № 1 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6г, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник № 2 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6д, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

склад, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6ж, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/9, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/7, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою:

вул. Молодіжна, 4, с. Западинці Лохвицького району Полтавської області .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 липня

2020 року подання державного виконавця задоволено.

Надано дозвіл шляхом звернення стягнення на майно боржника, що згідно

з довідкою про балансову вартість майна рахується за ТОВ «Ранок», але яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на:

корівник № 4, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6є, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/8, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

механічна майстерня, що знаходиться за адресою:

вул. Шкільна, 6в, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

гараж, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6б, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник № 3 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6е, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник № 1 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6г, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник № 2 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6д, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

склад, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6ж, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/9, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/7, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ;

нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою:

вул. Молодіжна, 4, с. Западинці Лохвицького району Полтавської області .

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції вказав, що законодавець чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту, тому, вирішуючи питання про звернення стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно боржника, суд врахував усі досліджені обставини, відсутність будь-яких доказів, які

б свідчили про дії боржника, спрямовані на виконання вимоги Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Харківецьке» (далі - ТОВ «Харківецьке») на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року закрито.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції встановив, що ТОВ «Харківецьке» не є учасником виконавчого провадження,

у рамках якого вчиняються виконавчі дії, та не є власником нерухомого майна, щодо якого постановлено оскаржувану ухвалу. Звернув увагу заявника, що майно, щодо якого виник спір, не визнано безхазяйним

у передбаченому законом порядку.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області (далі - Харківецька сільська рада) залишено без задоволення. Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області

від 22 липня 2020 року залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав, що беручи до уваги наявність довідки ТОВ «Ранок»

від 11 листопада 2014 року про балансову вартість майна, що перебуває на окремому балансі товариства, суд першої інстанції правильно виходив

з положень частини п`ятої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовано задовольнив подання та надав дозвіл шляхом звернення стягнення на майно боржника, яке згідно з довідкою про балансову вартість майна рахується за ТОВ «Ранок», але яке не зареєстровано в установленому законом порядку. При цьому зазначив, що незважаючи на те, що Харківецька сільська рада обґрунтовує порушення своїх прав заходами, спрямованими на визнання спірного майна безхазяйним та належності його до комунальної власності громади, вказані в поданні державного виконавця споруди в порядку, визначеному статтею 335 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), безхазяйними не визнавались, оголошення у друкованих засобах масової інформації щодо них не робилось та на облік органу місцевого самоврядування вони не передавалось і не могли бути передані, зважаючи на обтяження, застосовані постановами державного виконавця від 08 липня 2019 року, які ніким не оскаржені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2020 року Харківецька сільська рада Лохвицького району Полтавської області подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року,

а провадження у справі закрити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга та доповнення до касаційної скарги Харківецької сільської ради мотивовані тим, що державним виконавцем звернуто стягнення на нежитлові приміщення, які не належать боржнику ТОВ «Ранок» та які за ним не зареєстровані.

Вказує, що задовольняючи подання державного виконавця, суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку зібраним доказам. Оскільки як доказ належності боржнику нежитлових приміщень суди взяли до уваги довідку про балансову вартість майна від 11 листопада 2014 року № 1409/02.33/5,

у якій ТОВ «Ранок» вказувало, що спірні будівлі перебувають на окремому балансі товариства. Однак, згідно з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», поняття «окремий баланс» притаманний виключно відокремленим підрозділам юридичної особи - філіям та представництвам, а відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у ТОВ «Ранок» відсутні відокремлені підрозділи.

Таким чином, вказана довідка про балансову вартість майна ТОВ «Ранок» не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки суперечить стандартам ведення бухгалтерського обліку основних засобів та не

є документом, що підтверджує право власності на об`єкти нерухомості.

Крім того, суд апеляційної інстанції не надав оцінку тим доказам, що спірне нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, що перебуває

у комунальній власності Харківецької сільської ради, є безхазяйним, тому заявник вчиняє заходи щодо його повернення громаді села. При цьому вказує, що питання оскарження постанов державного виконавця про накладення арешту на спірне нерухоме майно ним не вирішувалося, оскільки Харківецька сільська рада не є стороною виконавчого провадження.

Стверджує, що державний виконавець у рамках відкритого виконавчого провадження з примусового виконання вимоги Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС

у Полтавській області від 02 лютого 2016 року № Ю-286-25 звернувся

з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у визначеному законом порядку, до суду загальної юрисдикції. Вказаний виконавчий документ не є судовим рішенням

у цивільних, господарських справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних справах, тому підстави для розгляду подання державного виконавця за приписами ЦПК України відсутні. На вказані доводи заявника суд апеляційної інстанції уваги не звернув, залишив без змін ухвалу суду першої інстанції, чим порушив вимоги частини першої статті 255 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У січні 2021 року державний виконавець подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін як такі, що постановлені та прийняті без порушень вимог матеріального та процесуального права.

Стверджує, що судом першої інстанції не порушено юрисдикції розгляду справи.

Крім того, спірне майно не зареєстровано за Харківецькою сільською радою, тому оскаржуваними судовими рішеннями її права не порушено.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14 грудня 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із Лохвицького районного суду Полтавської області, зупинено дію ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі.

У грудні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 16 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51440531

з виконання вимоги Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області

від 02 лютого 2016 року № Ю-286-25 про стягнення заборгованості суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені з ТОВ «Ранок» на користь Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області у розмірі 185 032,17 грн.

Встановлено, що державним виконавцем вчинено дії для розшуку майна боржника.

Встановлено, що боржник господарську діяльність не здійснює, перебуває

в стані припинення.

Встановлено, що 11 листопада 2014 року представник боржника на вимогу державного виконавця надав документи, серед яких довідка про балансову вартість майна, що рахується на окремому балансі за ТОВ «Ранок»,

від 11 листопада 2014 року за № 1409/02.33/5 .

З указаної довідки про балансову вартість майна встановлено, що на окремому балансі юридичної організації боржника ТОВ «Ранок» () рахується нерухоме майно, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: корівник № 4 , що знаходиться за адресою:

вул. Шкільна, 6є, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; корівник, що знаходиться за адресою:

вул. Бурмистенка, 25/8, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; механічна майстерня, що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6в, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; гараж, що знаходиться за адресою:

вул. Шкільна, 6б, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; корівник № 3 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6е, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; корівник № 1 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6г, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; корівник № 2 , що знаходиться за адресою: вул. Шкільна, 6д, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; склад, що знаходиться за адресою:

вул. Шкільна, 6ж, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; корівник, що знаходиться за адресою: вул. Бурмистенка, 25/9, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; корівник, що знаходиться за адресою:

вул. Бурмистенка, 25/7, с. Харківці Лохвицького району Полтавської області ; нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою:

вул. Молодіжна, 4, с. Западинці Лохвицького району Полтавської області .

З довідки комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 04 вересня 2019 року встановлено, що право власності на вказане нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

Постановами державного виконавця від 08 липня 2019 року про опис та арешт майна (коштів) боржника проведено опис та арештовано майно боржника, яке зазначено у довідці від 11 листопада 2014 року про балансову вартість майна, що рахується на окремому балансі за ТОВ «Ранок».

У рамках зведеного виконавчого провадження реалізовано рухоме майно та нерухоме майно, що було зареєстровано за боржником ТОВ «Ранок» () за допомогою електронних торгів, що проводилось Державним підприємством «СЕТАМ».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

Звертаючись до суду із поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстровано у визначеному законом порядку за ТОВ «Ранок», державний виконавець посилався на положення частини п`ятої статті 52, частини другої статті 53, частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 440 ЦПК України.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено заходи примусового виконання рішень, серед яких звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; є звернення стягнення на грошові кошти та інше майно (майнові права) боржника, в тому числі, якщо вони знаходяться в інших осіб.

Питання звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця законодавець визначив у статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

У свою чергу, у статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець визначив, у якому порядку звертається стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи.

Так, згідно з частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру

у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з вимогами частини десятої - одинадцятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином, із системного аналізу вказаних нормативних актів вбачається, що в ході виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), державний виконавець, серед іншого, зобов`язаний вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження». Тобто дії державного виконавця повинні чітко слідувати викладеному у спеціальному законі алгоритмі.

У свою чергу, стаття 440 ЦПК України в частині надання дозволу на звернення стягнення майна, яке не зареєстроване у визначеному законом порядку, визначає порядок розгляду подання державного виконавця, при цьому підстави, які дають право для такого звернення, викладені у статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Із системного аналізу вказаної норми вбачається, що нерухоме майно, яке належне боржнику - юридичній особі або закріплене за ним, у тому числі майно, що обліковується на окремому балансі відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи, закріплюється за такою юридичною особою та обліковується за нею лише після проведення реєстрації нерухомого майна,

у визначений законом спосіб.

У той же час, частина четверта статті 50 Закону України «Про виконавче провадження, на яку помилково послався державний виконавець, стосується звернення стягнення на нерухоме майно лише фізичної особи, а не юридичної особи.

Харківецька сільська рада посилається на те, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий документ, виданий іншим органом (посадовою особою), тому подання державного виконавця розглянуто з порушенням суб`єктної та предметної юрисдикції.

Колегія суддів вказані доводи касаційної скарги спростовує, оскільки положення частини десятої статті 440 ЦПК України, якою передбачено порядок розгляду подання виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке у визначеному законом порядку не зареєстровано, кореспондується з положенням частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», що не позбавляє виконавця права звернутися до суду загальної юрисдикції з вказаним поданням під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Крім того, судові рішення судів попередніх інстанцій можуть порушувати права заявника, якщо спірне нерухоме майно розташоване на земельних ділянках, які перебувають у власності Харківецької сільської ради (територіальної громади).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги Харківецької сільської ради, суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин справи, зокрема, чи порушено право заявника - Харківецької сільської ради (територіальної громади) оскаржуваним судовим рішенням суду першої інстанції, не перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги Харківецької сільської ради.

За встановлених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець