Номер справи 623/4366/20
Номер провадження 6/623/39/2021
УХВАЛА

іменем України

19 липня 2021 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

з участю секретаря: Ноль С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі цивільну справу № 623/4366/20 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення дожитла чи іншого володіння боржника, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство "Кредобанк", заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

16.07.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду із заявою, у якій просить постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до володіння ОСОБА_1 -548/1000 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування заяви покликається на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №65413829, до складу якого входять: виконавче провадження № 65411415 з примусового виконання виконавчого листа №623/4366/20 від 19.03.2021, виданого Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Кредобанк'' заборгованості за кредитним договором №СL-171006 від 26022019 року в розмірі 100616,82 гривень та судового збору в сумі 2051,55 гривень, а всього 102668,37 гривень; виконавче провадження № 65412327 з примусового виконання виконавчого листа №623/4366/20 від 19.03.2021, виданого Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Кредобанк" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13401,00 гривень. Загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження складає 128676,97 грн. Під час примусового виконання вказаного рішення встановлено відсутність у боржника достатніх коштів чи рухомого майна для задоволення вимог стягувана за виконавчим документом, стягнення основної винагороди приватного виконавця Виконавцем вичерпним чином вжиті заходи примусового виконання рішення для задоволення вимог стягувача.

Згідно із частиною 1 ст. 439 ЦПК України, якою унормоване вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця (ч. 2 ст. 439 ЦПК України).

Таким чином, наведеними нормами закріплено, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, розглядається судом негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження - за участю державного чи приватного виконавця.

Від державного виконавця до суду надійшло клопотання про розгляд подання за його відсутності.

Розглянувши подання про примусове проникнення до житла боржника, та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

Так, як вже було зазначено вище, частиною 1 ст. 439 ЦПК України, якою унормоване вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.18Закону України «Про виконавчепровадження» передбачено що за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Отже, наведені законодавчі норми передбачають можливість примусового проникнення до житла боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла такого боржника. Державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, наведені положення також свідчить про те, що законодавець передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

При цьому суд враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до житла боржника фізичної особи ОСОБА_1 , виконавцем у поданні зазначено про те, що вжиті ним заходи на виконання судового рішення не призвели до жодних результатів, боржник не з`являвся за викликом до виконавця, не подавав декларацію про доходи та майно, не з`явився до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, про що виконавцем складено відповідні акти.

Отже, виконавцем в обґрунтування необхідності (надання судом дозволу) примусового проникнення до житла спільної сумісної власності квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено про безрезультатність вжитих ним заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла. Частина 548/1000 боржника не виділена в натурі. Доданий до подання акт державного виконавця, не може вважатися таким доказом, оскільки, в ньому вказано лише про те, що боржник не надав виконавцю допуск до житлового приміщення, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до свого житла.

Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Також, в матеріалах справи міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої, ОСОБА_2 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в поданні приватний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до володіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 також в вищезазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_3 .

Незважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ, у судове засідання державний виконавець не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, не скористався своїми процесуальними правами та обґрунтованість подання не довів.

Відповідно до ч.2 ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно ч.1ст.311ЦК України,житло фізичної особи є недоторканним.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що примусове проникнення до житла боржника може порушувати гарантовані Конституцією України права щодо недоторканості житла власників будинку та осіб, які там проживають, суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 18,19,22 Закону України "Про виконавче провадження",ст.ст. 260, 261, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення дожитла чи іншого володіння боржника, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство "Кредобанк", заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до п.п. 15.5 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т. Д. Бєссонова