Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу № 221/1145/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 15.02.2021 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64360080 від 03.02.2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в розмірі 31675,01 грн., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. за №1203 від 28.04.2020 року. Звернувшись для виконавчої служби із заявлю надати йому копію виконавчого напису, йому видали його копію. Також зазначає, що після отримання ознайомився, що 28.04.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. вчинив виконавчий напис про стягнення з нього як боржника за кредитним договором № R5В від 19.12.2012 року, укладеним із первісним кредитором ПАТ «ВТБ Банк» право вимоги яким було відступлене до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №22615нв від 22.06.2015 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Сума часткової заборгованості становить 31361,40 грн., яка складається з: заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) 25803,90 грн.; заборгованість по відсоткам 133,50 грн.; комісія 4225,00 грн.. за вчинення виконавчого напису нотаріусом плата становить 313,61 грн. Загальна сума заборгованості становить 31675,01 грн..

Також позивач зазначає, що Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Тобто, обов`язок нотаріуса перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання.

Зазначає, що від відповідача йому жодного разу не надходило вимоги щодо сплати боргу. Відповідач не повідомляв його, що він є правонаступником усіх прав та обов`язків по конкретному договору № R5В від 19.12.2012 року.

За кредитним договором від 19.12.2012 року строк його кредитування до 19.12.2015 року. Спосіб повернення кредиту та процентів згідно графіку, щомісячно 18 числа.

У 2014 році після початку АТО (липень) він вже обов`язок щодо погашення кредиту не виконував, бо не було фінансової можливості. З цього часу у банку виникла можливість витребувати кредитний борг на протязі трьох років позовної давності. Але банк відступив право вимоги іншій фінансовій компанії, яка теж не скористалася таким правом і відступила право вимоги відповідачу (29.01.2019р.). Але якщо відраховувати строк позовної давності три роки з дня закінчення строку кредитного договору, то він закінчився 19.12.2018 року. Тобто на день отримання права вимоги відповідач вже не мав строку позовної давності для звернення до суду.

Також зазначає, що вчинення виконавчого напису у приватного нотаріуса 28.04.2020 року це дії поза межами строку позовної давності. Стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року це надуманий строк, бо він як поза межами строку кредитного договору, так і поза межами строку позовної давності. Після закінчення дії кредитного договору, договірні відносини ні з банком, ні з його правонаступником не поновляв. Жодних додатків до кредитного договору про продовження терміну сплати кредиту між сторонами кредитного договору не укладалось. Приватний нотаріус здійснив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку.

У зв`язку з вищевикладеним, вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. №1203 від 28.04.2020 року таким, що не підлягає виконанню, тому звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову оскільки, 19.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R5В, відповідно до якого останньому надано кошти у сумі 50000 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 12 відсотків річних. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором №R5В від 19.12.2012 року. 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № R5В від 19.12.2012 року. На підставі вказаного договору позивачу було направлено вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Вважають, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R5В від 19.12.2012 року. У зв`язку з чим вважають, що позов задоволенню не підлягає.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив, пояснення щодо позову не подав.

Представник третьої особи Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив, пояснення щодо позову не подав.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2020 року за №1203 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. видав виконавчий напис про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року в розмірі 31361,40 грн. на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс», та 313,61 грн. за вчинення нотаріусом виконавчого напису, а всього 31675,01 грн..

03.02.2021 року заступником начальника Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Вороніною Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64360080 з примусового виконання виконавчого напису №1203 від 28.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» в розмірі 31675,01 грн..

Також встановлено, що вчинений виконавчий напис №1203 від 28.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з ОСОБА_1 за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року вчинено поза межами строку кредитного договору та поза межами трирічного строку позовної давності.

Окрім того слід зазначити, що представником відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надано розрахунок заборгованості, який не є випискою з рахунку позичальника, а є документом, який сформований кредитором без зазначення джерела відповідної інформації (Постанова КЦС ВП від 19.02.2020 року у справі №263/5853/13-ц).

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно п.п. 2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Всупереч наведеному, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про нотаріат», яким не передбачено звернення боржника із заявою про застосування позовної давності.

Згідно п.16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України в спростування доводів позовної заяви про відсутність доказів безспірності суми заборгованості, вказаної у виконавчому написі № 1203 від 28.04.2020 року.

Суд зазначає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін.

З огляду на вищенаведене суд доходить до висновку про те, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1203 від 28 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заборгованості за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року, сума часткової заборгованості складає 31361,40 грн. та 313,61 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума складає 31675,01 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева